КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі секретаря судового засідання Карпенко Д.С., захисника ОСОБА_1 - адвоката Мазманяна Е.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Мазманяна Е.Р. на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

накладено за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, 14 грудня 2023 року о 20-25 годині, в місті Києві по вул. Романа Шухевич, 7, (парковка магазину «Новус»), керував транспортним засобом «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, відмовився у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року на ОСОБА_1 накладено за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Мазманян Е.Р.подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, про що він відразу сказав працівникам поліції, автомобіль стояв припаркований на території парковки "Новус", оскільки останній не виконував функцію водія, а тому і не було підстав для проходження огляду на стан сп`яніння та складання протоколу. Відеозапис з бодікамер працівників патрульної поліції, який долучений до протоколу також не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Будь-яких доказів, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений у встановленому законом порядку матеріали справи не містять. Коли працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, останній повідомляє, що не керував транспортним засобом, не рухався, та не є водієм. Крім того, сторона захисту вказує, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_1 - адвоката Мазманяна Е.Р., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заслухавши пояснення захисника та відповіді на запитання суду, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Так, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд об`єктивно з`ясував всі обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України повністю підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 527375 від 14 грудня 2024 року, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України. Так, відповідно до протоколу встановлено, що ОСОБА_1 14 грудня 2023 року о 20-25 годині, в місті Києві по вул. Романа Шухевич, 7, (парковка магазину «Новус»), керував транспортним засобом «Ауді», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, відмовився у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, однак останній відмовився (а.с. 3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 грудня 2023 року, дані якого кореспондуються з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення у т.ч. щодо ідентифікованих ознак стану сп`яніння у водія (а.с. 4);

- відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення останнім правил дорожнього руху (а.с. 7).

Розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації останнім наданих йому прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого адміністративного протоколу, безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість останнього в порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки автомобіль був припаркований на території парковки "Новус" - повністю спростовуються матеріалами справи, а також показаннями свідка ОСОБА_2 .

Так, з письмових пояснень ОСОБА_2 від 14 грудня 2023 року встановлено, що о 20 годині 10 хвилин вона була в магазині "Новус" на Керченській площі, 7 у м. Києві. В магазині випадково звернула увагу на двох осіб, які перебували напідпитку. Потім ці особи вийшли з магазину і сіли в авто "Ауді" д.н.з. НОМЕР_1 , в руках тримаючи пляшки пива. Різко здали назад, ледь не в`їхали в авто "Дача Логан", водій якого телефонував на "102" та просив надати "екіпаж поліції" й зафіксувати те, що водії нетверезі. Водій даного авто поїхав зі стоянки, після чого проїхав по колу і заїхав на стоянку з боку вулиці Перова. Після чого, вже вона зробила дзвінок на номер "102" з повідомленням, що за кермом нетверезий водій й просила допомоги (а.с. 2).

Крім того, з відеозапису вбачається, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності знаходилась за кермом транспортного засобу, який був заведений та працював, тобто було виконано функції водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR від 29 червня 2007 року, встановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом - також не заслуговують на увагу, оскільки на останнього складено протокол не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стороною захисту не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та наклав його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більш того, санкція вказаного закону є безальтернативною.

За таких обставин, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Мазманяна Е.Р. - залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 755/19933/23

Апеляційне провадження № 33/824/2530/2024

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Бірса О.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.