ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця ЗСУ ВЧ НОМЕР_2 71 бригада солдат водій, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22.01.2024 року о 00:05 годині на автодорозі Т05-15 33 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Shogun н.з НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження, в установленому законом порядку, огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи (шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою проживання) в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв від останнього до суду не надходило.

Судом вжито всіх можливих заходів для забезпечення повідомлення особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 під особистий підпис був ознайомлений зі змістом інформації зазначеної в протоколі, а також про те, що розгляд адміністративної справи відносно нього відбудеться в Добропільському міськрайонному суді Донецької області, але будь-яких заходів щодо отримання інформації про її рух не вживав.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Оскільки ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлявся судом, і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також не повідомлено суд про причини неявки, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд прийшов до висновку визнати причину неявки ОСОБА_1 не поважною і відповідно до ст.268 КУпАП, вважав можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, з таких підстав.

Частиною 1 статті 130 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні ним правопорушення підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №676499 від 22.01.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 22.01.2024 року о 00:05 годині на автодорозі Т05-15 33 км керував транспортним засобом Mitsubishi Shogun н.з НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження, в установленому законом порядку, огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, відмовився;

відеозаписом, який мається на лазерному диску DVD-R, з якого вбачається, що на відео ОСОБА_1 зазначає, що керував транспортним засобом був зупинений працівниками поліції на блок посту Святогорівка. При перевірці документів, на запитання поліцейського повідомив, що вживав горілку 150 г. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.

Згідно письмової інформації інспектора САП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, вбачається, що за відомостями бази ІТС ІПНП станом на 23.01.2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 07.03.2013 року, яке є вилученим.

Враховуючи вищевикладене, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена та підтверджена матеріалами справи.

Суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 221,130,268 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 коп), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп).

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Здоровиця