ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/621/24 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - адвоката Майки А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Згідно даної постанови, 8.06.2024 о 01:27 в м. Тернополі по вул. Тарнавського, 32, водійка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом BMW 116D, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 (повірка дійсна до 12.12.2024) відмовилась. Від проведення такого огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР також категорично відмовилась.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Свої доводи мотивує тим, що жодних ознак алкогольного сп`яніння у неї не було, вона нервувала через зупинку працівниками поліції, бо вперше була у такій ситуації.

До того ж у ОСОБА_1 не було жодного наміру відмовлятись від огляду і вона не була проти пройти огляд у медичному закладі, який потім пройшла самостійно.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №710078 від 08.06.2024 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовилася, а також відмовилася його пройти у медичному закладі.

Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керувала водій ОСОБА_1 , пропонували останній пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.

Крім того в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 08.06.2024 року.

Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави зупинки транспортного засобу, оскільки остання рухалася під час комендантської години, а також як на підставу огляду вказано про виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння й наслідки відмови від такого.

Із відеозапису працівників поліції вбачається, що водій на вимогу працівників поліції не хотіла продувати прилад "Драгер" на місці зупинки та тривалий час ухилялася від відповідей на питання поліцейських, тому така її поведінка вірно була розцінена як відмова від проходження огляду, а також ОСОБА_1 відмовилася пройти такий ж огляд у медичному закладі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 08 червня 2024 року близько 01 години він зателефонував до своєї знайомої ОСОБА_1 для того, щоб та його завезла додому. Коли вони рухалися автомобілем їх зупинили працівники поліції та в ході спілкування запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Після такої пропозиції у останньої почався нервовий зрив та панічна атака, а тому вона не свідомо не пройшла огляд на стан сп`яніння. Після того, як вона заспокоїлася то погодилася пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак працівники поліції їй у цьому відмовили.

Такі покази свідка апеляційний суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються з наявними у матеріалах справи доказами.

Так, з оглянутого відеозапису вбачається, що після пропозиції працівників поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння з підстав виявлення у неї ознак, а саме запаху алкоголю, водій зачинилася у автомобілі та тривалий період часу відмовлялася від спілкування з поліцейськими. Після того, як водій вийшла з авто поліцейські надали ОСОБА_1 достатньо часу, щоб вона заспокоїлася та пройшла огляд на стан сп`яніння на що вона близько години часу ходила по вулиці, пила воду і надалі спокійно спілкувалася з поліцейським, з`ясовувала наслідки виявлення у неї проміле в разі проходження нею такого огляду, а також наслідки відмови від такого проходження. Лише після того, як поведінка ОСОБА_1 вірно була розцінена поліцейським, як така що спрямована на ухилення від проходження огляду і, навіть після повідомлення про це водію та оголошення їй про те, що відносно неї буде складено протокол про адмінправопорушення, працівник поліції ще раз запропонував останній пройти огляд, однак водій й надалі ухилялася від такого огляду, а отже працівник поліції вірно розпочав процедуру складання протоколу за порушення нею вимог п.2.5 ПДР України.

З цих же підстав суд критично оцінює наданий стороною захисту консультативний висновок психотерапевта від 10.09.2024 року щодо первинної діагностики ОСОБА_1 за її скаргою на стан здоров`я.

Щодо твердження апелянта, що пізніше ОСОБА_1 самостійно пройшла огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння у медичному закладі, то вони є безпідставними, адже такий огляд проведено 08.06.2024 о 5:15 поза межами, встановленого ст.266 КУпАП строку для проходження такого огляду та за відсутності працівників поліції.

Отже, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.5 ПДР України та вчинення ним даного адмінправопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та вірно визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя