23.09.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/754/24
Провадження № 3/533/434/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Заворотної К.Ю.; особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; працює у ФГ «Малий Кобелячок»; одружена; має на утриманні неповнолітніх дітей 2007, 2009, 2012, 2013 років народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася,

- за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:

10 серпня 2024 року близько 10 години 20 хвилин громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який неодноразово нюхав токсичні речовини бензину, наражаючи себе на небезпеку, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Громадянка ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою визнала повністю та щиро розкаювалась, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення факту не заперечувала. Пояснила, що з сином займаються психологи.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суддя установила таке.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей - у виді попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх/неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, неналежний догляд тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з не забезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання, умов проживання неповнолітніх дітей, догляду тощо.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, органом поліції надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 10.08.2024 серії ВАД №150124 (а.с.3);

- копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 10.08.2024, в яких вона зазначила, що проживає разом зі чоловіком ОСОБА_3 та синами: ОСОБА_4 , 2007 року народження, ОСОБА_5 , 2009 року народження, ОСОБА_6 , 2012 року народження, та ОСОБА_2 , 2013 року народження. Наприкінці 2023 року вона відчула від свого сина ОСОБА_7 запах бензину, і коли запитала в нього, чому від нього чути запах бензину, - то син відповів, що він його нюхає і йому це подобається. Вона неодноразово проводила бесіди із сином, пояснювала, що це небезпечно і щоб він цього не робив, однак, він все рівно час від часу нюхає бензину. Її чоловік вчиняє сварки з сином через те, що той нюхає бензин (а.с.4);

- копію письмових пояснень ОСОБА_3 , відповідно до яких він проживає разом зі дружиною ОСОБА_1 та малолітнім сином ОСОБА_2 , 2013 року народження. Близько місця потому, він дізнався, що його син ОСОБА_2 нюхає бензин. ОСОБА_3 неодноразово проводив бесіду зі сином, пояснював, що це погано. Пояснив, що він не звернувся до відповідних органів, так як він з дружиною думали, що син перестане нюхати. Але 10.08.2024 близько 10 години він прийшов додому і побачив свого сина ОСОБА_2 , у руках якого була півлітрова пляшка бензину, а з ротової порожнини пахло бензином (а.с. 5);

- копію пояснень ОСОБА_2 від 10.08.2024, відповідно до яких протягом близько місяця він вживає токсичні речовини, а саме бензин, так як його батько ОСОБА_3 його дістає, не дозволяє йому гратися, через що він постійно працював по господарству, і тому він почав нюхати бензин. Його мати ОСОБА_8 знала про це і казала, щоб він такого не робив. 10.08.2024 близько 10 години він знову нюхав бензин. Його батько побачив це та накричав на нього, він злякався і пішов на зупинку у Бреусівку і зателефонував мамі (а.с.6);

- письмові пояснення ОСОБА_9 від 10.08.2024, відповідно до яких 10.08.2024 вона перебувала на чергуванні у Козельщинській підстанції ЕШД і в 11 годин 48 хвилин надійшов виклик від ОСОБА_2 віком 10 років, який повідомив, що у нього проблеми зі диханням та задишка. Прибувши до села Бреусівка, було виявлено ОСОБА_2 , під час огляду якого тілесних ушкоджень не виявлено, тиск та серцебиття у нормі, але з ротової порожнини рота було чути стійкий запах бензину і під час розмови з ОСОБА_10 було чути стійкий запах бензину. Під час розмови він розповів, що нюхав бензин не вперше. У зв`язку з чим ОСОБА_2 було госпіталізовано до Козельщинської ЦЛ для огляду лікарем педіатром (а.с.7);

- копію письмових пояснень ОСОБА_11 від 10.08.2024, в яких він зазначив, що 10.08.2024 він перебував на чергуванні у ІНФОРМАЦІЯ_3 . О 12 годині 45 хвилин до приймального відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 було доставлено ОСОБА_2 , 10 років, із діагнозом - отруєння парами бензину. Під час огляду було встановлено, що тиск та серцебиття в нормі. Життю та здоров`ю ОСОБА_2 нічого не загрожує, госпіталізації не потребує (а.с.8);

- копію паспорту ОСОБА_1 (а.с. 9-10);

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 (а.с. 11);

- диск з відеозаписом (а.с.13).

Отже, суддя уважає, що в діях громадянки ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки остання як мати малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітньої дитини. Незабезпечення необхідних умов виховання дитини, на думку судді, полягало у неналежному догляді за малолітньою дитиною, неналежному реагуванні на поведінку сина, неналежному роз`ясненні наслідків такої поведінки, що могло потягнути тяжкі наслідки для життя та здоров`я дитини.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності; можливість виправлення особи після вжиття адміністративних заходів; звернення за допомогою до служби у справах дітей та психолога; перебування на її утриманні чотирьох неповнолітніх дітей; відсутність достатнього доходу, суддя уважає, що накладення штрафу на ОСОБА_1 буде обтяжливим для її сімейного бюджету, що у результаті позначиться на матеріальному забезпеченні дітей та не призведе до виховального ефекту. Тому, враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП) та загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення (ст. 33 КУпАП), уважаю за можливе з врахуванням положення ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, судовий збір також не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 40-1, ч. 1 ст. 184, ст. 276-279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження в адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир