Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Музики-Дубравського В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Музики-Дубравського Василя Анатолійовича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що:

- він 22 липня 2024 року о 14:40 год. в с. Радомишель Луцького району на вул. Лесі Українки, керував автомобілем марки «ВАЗ-210994-20», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним за кермом, під час руху заднім ходом, не пересвідчився в безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з металевим парканом у зв`язку з чим паркан і транспортний засіб отримали механічні пошкодження, чим порушив п.2.3(в), 10.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП;

- він же, у цей же час та місці, здійснивши наїзд на металевий паркан, залишив місце ДТП до якого він був причетний, чим порушив п.2.10 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП;

- крім того, він у цей же час та місці, керував вказаним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) і відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

Не погоджуючись із такою постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Музика-Дубравський В.А. подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, оскільки вважає її необґрунтованою та незаконною. Зазначає, що висновки місцевого про те, що на відеозаписі зафіксовано пояснення ОСОБА_2 щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсності та фактично спростовуються цим відеозаписом. З приводу запису у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП про те, що ОСОБА_1 від огляду відмовився, то це він зробив за вказівкою працівників поліції.

Окрім того, ОСОБА_1 в суді першої інстанції пояснював про те, що близько 12 год. він керував транспортним засобом і при русі по ґрунтовій дорозі в с.Радомишль поблизу цвинтарю він пропускав грузовий автомобіль та вимушений був проїхати назад, коли й можливо зачепив паркан. Після повернення додому до нього прийшов його товариш і вони двоє розпивали спиртні напої. Близько 14 год. до ОСОБА_1 приїхали працівники поліції та запропонували проїхати до місця ДТП, на що він погодився. При прибутті на місце події працівниками поліції щодо нього були складені адміністративні протоколи.

Також зазначає про те, що у схемі ДТП не відображено елементи самої події, а саме: 1) транспортні засобі, що причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів; 2) інші сліди і предмети, що стосуються пригоди - розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частини фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу відносно елементів проїзної частини і транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 3) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 4) вид пригоди. Окрім того, в схемі зазначено про порушення п.п.2.3 (в), 10.9 ПДР України, однак положення цих норм не узгоджуються з описом події, а також диспозицією ст.124 КУпАП. Також ані протокол про адміністративне правопорушення, ані схема місця ДТП не містять даних про завдані матеріальні збитки, осіб, яким завдано такі збитки, а також даних про осіб, які були свідками такої події. Тому апелянт вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно ж в діях ОСОБА_1 відсутній і склад правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. При цьому, не подавав будь-яких клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи. Тому апеляційний суд з урахуванням положень ст.268 КУпАП, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити у відсутності цієї особи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 адвоката Музики-Дубравського В.А., який скаргу підтримав з підстав викладених у ній, а також не заперечував про розгляд справи у відсутності його довірителя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції в повному обсязі не дотримався.

Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона яких відповідно до диспозицій цих норм закону характеризується:

- ст.124 КУпАП - діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Відповідальність за цією нормою закону може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок цього виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів);

- ст.122-4 КУпАП - у залишенні водіями транспортних засобів місця ДТП, до якої вони причетні;

- ч.1 ст.130 КУпАП у діях особи (водія), яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Сторона захисту вказує про те, що матеріали справи не містять належних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

Однак, апеляційний суд вважає цілком безпідставними такі апеляційні доводи сторони захисту з огляду на таке.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні цих проступків є правильним, оскільки підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення: серії ААД №571120 від 22.07.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП; серії ААД №571119 від 22.07.2024 за ст.124 КУпАП; серії ААД №571200 від 22.07.2024 за ст.122-4 КУпАП, які підписані ОСОБА_1 . Окрім того, він у протоколах зазначив, що з протоколами згідний;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.05.2024, з яких вбачається, що ОСОБА_1 як водій транспортного засобу маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу та в медичному закладі, і це, як вбачається з матеріалів справи фіксувалось на боді-камеру, відеозапис чого міститься в матеріалах справи. При цьому, акт підписаний ОСОБА_1 ;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.07.2024, в якій, окрім іншого зафіксовані дорога, де сталось ДТП, місце зіткнення та паркан, який пошкоджений;

- фотографії з місця події, а також транспортного засобу марки «ВАЗ-210994-20», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на якому явні видимі механічні пошкодження в задній лівій його частині у тому числі задній прилад освітлення;

- рапортом працівника поліції від 22.07.2024, в якому вказано, що заявник ОСОБА_2 повідомив на лінію «102» про те, що в с.Радимишль по вул.Лесі Українки автомобіль марки «ВАЗ» червоного (темно бордовий), номерний знак НОМЕР_2 здійснив наїзд на паркан, яким огороджено кладовище, водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, на місці події залишилась фара. Водій залишив місце ДТП;

- рапортом інспектора СРПП ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області О.Давиденка від 22.07.2024, де він окрім іншого повідомив, що по приїзду на місце ДТП було встановлено, що водій ОСОБА_1 допустив наїзд на металевий паркан, який огороджує кладовище в с.Радомишль по вул.Лесі Українки. Під час спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою спеціального технічного приладу або в медичному закладі, однак він відмовився. Після цього, на ОСОБА_1 були складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП. Всі події фіксувалися на боді-камеру.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні ним вищезгаданих адміністративних правопорушень доводиться і відеозаписом з боді-камери працівника поліції, який міститься в матеріалах справи. Так, з відеозапису вбачається те, що працівники поліції прибули на місце події. Під час спілкування, де також перебував староста села, ОСОБА_1 визнавав те, що здійснив наїзд на паркан, яким огороджено кладовище. Під час спілкування працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим запитав у нього коли він вживав алкогольні напої, на що він відповів, що ані до ДТП, ані після, алкогольних напоїв не вживав. Тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою спеціального технічного приладу або в медичному закладі, однак він відмовився. Тоді ОСОБА_1 було повідомлено про складення щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення.

Досліджений та проаналізований судом відеозапис фактично підтверджує події та обставини, які й зазначені у протоколах, складених щодо ОСОБА_1 . Такий відеозапис, як і усі інші докази, є належними і допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин викладених у складених щодо нього протоколах про адміністративне правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи та узгоджуються між собою, оскільки фактично відтворюють картину подій, яка мала місце 22.07.2024 за участі ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на нього стягнення повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33, 36 КУпАП.

При цьому, апеляційні доводи про відсутність належних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, не заслуговують на увагу суду, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи, яка і містить докази, що підтверджують порушення ним Правил дорожнього руху та відповідно вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, апеляційний суд вважає безпідставними апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння з посиланням на те, що алкогольні напої він вживав вже після події, оскільки на місці події на запитання працівника поліції ОСОБА_1 вказував, що алкогольних напоїв не вживав ані під час керування, ані після ДТП. Лише під час судового розгляду справи ОСОБА_1 почав пояснювати про вживання алкогольних напоїв після події. Такі пояснення суд до уваги не приймає та розцінює їх як стратегію захисту задля уникнення відповідальності і, зокрема за ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 на місці події визнав свою провину у вчиненні правопорушень про що зробив записи у протоколі саме за вказівкою працівників поліції, до уваги судом не беруться, оскільки із проаналізованого відеозапису будь-якого тиску зі сторони працівників поліції не вбачається. Вони лише розпитували у ОСОБА_1 про обставини події.

Також не беруться до уваги твердження сторони захисту про недопустимість в якості доказу схеми ДТП через не відображення у ній всіх елементів, як це передбачено чинним законодавством, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, окремі неістотні недоліки, що допущені при її складенні, не тягнуть за собою недопустимості цієї схеми як належного та допустимого доказу у справі. При цьому, механічні пошкодження транспортного засобу відображені у фотографіях, які додані до адміністративних матеріалів.

Таким чином, вищенаведені та усі інші твердження апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення в частині, що стосується винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, жодним чином не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції, а зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення останнім адміністративної відповідальності за вчинене шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.

А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова судді, - без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Музики-Дубравського Василя Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк