Справа № 372/3460/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 липня 2024 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Проць Т.В. розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління ДПС у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та місця проживання АДРЕСА_1 , працюючого керівником ТОВ «Арт-Марк», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за ст.163-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.06.2024 року ОСОБА_1 , будучи керівником «Арт-Марк», вчинив порушення в частині ведення податкового обліку, а саме: п.44.1, ст.44, пп.134.1, ст.134.1, ст.134, пп.140.5.4, п.140.5, ст.140 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на прибуток підприємств на загальну суму 480000 грн., у тому числі за 2017 рік на суму 1015 грн., за 2019 рік на суму 9000 грн., 3 квартали 2021 року на суму 469985 грн.; п.44.1, ст.44, п.198.1, 198.3, ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 10000 грн., у тому числі за квітень 2019-2000 грн., за травень 2019 4000 грн. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 ч.1 КУПАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань суду не подав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи заст.163-1 КУпАП не є обов`язковою.

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.277 КУпАП.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).

Частиною 1 ст. 163-1КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

З матеріалів справи вбачається, що події, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення мали місце у 2017, 2019 та 2020 роках, а саме заниження податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість.

Оскільки адміністративне правопорушення було вчинено в період з 2017 року по 2020 рік, а протокол про адміністративне правопорушення складений 05.06.2024 року, суд вважає, що на час ухвалення рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, строки для накладення адміністративного стягнення, визначені ч.2 ст.38 КУпАП, закінчились.

Статтею 202 ПК України встановлені строки звітних (податкових) періодів та відповідно до п.202.1 вказаної статті, звітним (податковим) періодом є один календарний місяць з урахуванням особливостей, передбачених підпунктами а, б пункту 202.1 статті 202 ПК України.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені участинах третій шостій цієї статті.

Пунктом 7 ч. 1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Аналогічна правова позиці висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року в справі № 308/8763/15-а (провадження № К/9901/12342/18).

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Подібна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17.

За обставин даної справи триваючим правопорушення було в період з 2017 по 2020 рік. Саме в 2020 році правопорушення припинилося.

При розгляді вказаного адміністратвиного правопорушення суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням того, що на час надходження матеріалу відносно ОСОБА_1 до суду 20 червня 2024 року закінчився визначений ст.38 КУПАП строк притягнення останнього до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУПАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУПАП.

Керуючись ст.38, ст.247, ст.294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 163-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУПАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУПАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Проць