Справа № 642/3176/24
Провадження №3/642/1133/24
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності, який надійшов до суду з Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 (номер обслуги), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2024 року, о 08 год. 15 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Кандаурова в м. Харкові, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Волонтерська, не надав переваги в русі автомобілю «AUDI Q3» державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та їх власникам завдано матеріальних збитків.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.3(б), п.16.11 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом доставки SMS-повідомлення, а також шляхом направлення судової повістки за адресою зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутності, також заначив, що його інтереси буде представляти його захисник- адвокат Горбуліна Є.С.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 24 листопада 2011 року у справі «Загородній проти України», заява № 27004/06 суд зазначив, що особа, проти якої висунуті кримінальні обвинувачення, яка не бажає захищатись особисто, повинна бути в змозі скористатись юридичною допомогою за власним вибором (рішення від 16 квітня 2009 року у справі «Ханжевачкі проти Хорватії» (Hanzevadki v. Croatia), заява № 17182/07, п. 21).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В ст. 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

За даних обставин, з метою дотримання строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, а також з урахуванням того, що у розгляді справи про адміністративне правопорушення бере участь адвокат, який за законом має право на надання правової допомоги, надав свої повноваження, згідно яких ОСОБА_1 доручив своєму адвокату надавати правову допомогу у судових та правоохоронних органах, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та за участю його адвоката Горбуліної Є.С., оскільки положення ч. 2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі особи в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Горбуліна Є.С. зазначила, що 01 червня 2024 року, о 08 год. 15 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_3 рухався по вул. Кандаурова в м. Харкові, перед виїздом на перехресті зупинився оскільки видимість на цій ділянці обмежена будинками та рослинністю. Зупинився, щоб впевнитись у відсутності інших транспортних засобів, що рухаються по вказаній дорозі. Побачивши, що такі транспортні засоби відсутні, відновив рух транспортного засобу, під його керуванням. Рух ним було відновлено не пізніше ніж, як чотири секунди від моменту зупинки, після цього він здійснив виїзд на перехрестя рухаючись прямо, на середині перехрестя відбулося зіткнення автомобіля, яким він керував із транспортним засобом «AUDI Q3» державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався зі швидкістю не менше 120 км/год., після зіткнення, автомобіль «AUDI Q3» відкинуло в іншій бік проїжджої частини, та перевернуло. За заявою ОСОБА_1 з метою більш точного встановлення обставин справи, з`ясування причин ДТП, було залучено спеціаліста- автотехніка ОСОБА_3 . На основі дослідження, проведеного ФОП « ОСОБА_3 » отримано висновок спеціаліста № 18 від 05.06.2024, який долучено до матеріалів справи. Відповідно цього висновку, в даній дорожній ситуації водій автомобіля «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 повинен був діяти, відповідно до вимог п.16.11 та знаку 2.1 «Дати дорогу» ПДР України. Водій автомобіля «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.16.11 та знаку 2.1 «Дати дорогу» ПДР України. В свою чергу, в даній дорожній ситуації водій автомобіля «AUDI Q3» д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_2 повинен був діяти, відповідно до вимог п.12.3, п.12.4, п.12.9(б) ПДР України. Водій автомобіля «AUDI Q3» д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.12.3, п.12.4, п.12.9(б) ПДР України. Вважає, що з метою встановлення усіх наявних обставин справи, тому як і в діях водія ОСОБА_2 вбачаються порушення правил дорожнього руху, існує необхідність у проведенні судово - автотехнічної експертизи. Тому звернулася до суду з клопотанням, в якому просить призначити у справі судову автотехнічну експертизу обставин ДТП.

Представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Заболотько В.Б. в судовому засіданні заперечував проти призначення судової автотехнічної експертизи та не погоджується з висновком спеціаліста- автотехніка ФОП « ОСОБА_3 », також зазначив, що 01 червня 2024 року, о 08 год. 15 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем «AUDI Q3» д.н.з НОМЕР_4 , рухався по вул. Волонтерській в м. Харкові, зі сторони вул.Озерянської в сторону вул. Холодногірська на перетині з вул. Кандаурова, з другорядної, минув знак «Дати дорогу» в нього на великій швидкості врізався автомобіль «SUBARU FORESTER» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Водій ОСОБА_2 рухався по головній дорозі, приблизно зі швидкістю 60-70 км/год. Під`їжджаючи до перехрестя вул. Волонтерської з вул. Кандаурова з лівої сторони по другорядній вулиці Кандаурова, рухався автомобіль «SUBARU FORESTER» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , та не надав йому перевагу в русі. Внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 Автомобіль під керуванням ОСОБА_2 втратив керування та зробив оберт через кришу. Якби водій ОСОБА_2 рухався б зі швидкістю 120 км/год., то транспортні засоби не розташовувалися б так, як вони розташовані в схемі ДТП. Вважає, що в діях водія ОСОБА_2 не вбачається порушень правил дорожнього руху, на його думку винним в дорожньо-транспортній пригоді є водій ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Горбуліну Є.С., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Заболотько В.Б., дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннямист. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положеньст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП учасник дорожнього руху притягується до адміністративної відповідальності серед іншого, за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При цьому, доведенню підлягають обставини керування особою транспортним засобом, порушення ПДР, вчинення ДТП, та наявність пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

З цього слідує, що диспозиції вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 Закону).

Одночасно, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно доЗакону України «Про дорожній рух`встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Положеннями ст.14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього рухує особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця,призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Кандаурова в м. Харкові, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Волонтерська, був водієм, тобто учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків, поширюється дія Закону України «Про дорожній рух» та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Так, відповідно до п. 2.3(б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до п.33.2 знаками пріоритету є зокрема знак 2.1 «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.

Як встановлено в судовому засіданні, і підтверджується поясненнями учасників справи та сукупністю досліджених доказів, ОСОБА_1 рухався другорядною дорогою, не виконавши вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» в порушення вимог п. 16.11 ПДР України.

Усі вище перелічені заходи є необхідними для встановлення усіх фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, встановлення вини особи.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, надано наступні докази:-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 902289 від 01.06.2024, в якому викладено суть вчиненого правопорушення; -схему від 01.06.2024, якою зафіксовано місце ДТП та характер ушкоджень, отриманих транспортними засобами внаслідок ДТП. Схема ДТП підписана учасниками ДТП без зауважень; -письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З метою отримання додаткових доказів, представником ОСОБА_1 - адвокатом Горбуліною Є.С., подано клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, однак, дослідивши матеріали справи, суддя не вбачає підстав для залучення експерта, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку, в разі необхідності, може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Як вбачається з клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, метою залучення експерта є повний та всебічний розгляд справи, а також з`ясування усіх обставин справи та зібрання всіх необхідних доказів.

На переконання судді, наведені у клопотанні доводи є необґрунтованими, при цьому не вказують на необхідність проведення експертизи та не свідчать про недостатність або взаємну суперечність наявних доказів у справі для встановлення фактичних даних події.

Таким чином, з урахуванням зібраних доказів, суддя вважає, що матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини події, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та зробити відповідний висновок про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із чим призначення експертизи, в даному випадку, не виконуватиме мети визначеної законодавцем.

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Горбуліну Є.С про призначення судової автотехнічної експертизи не підлягає задоволенню оскільки наявна сукупність вище перелічених доказів є достатньою для прийняття судом рішення по справі.

Одночасно, суддя зважає на те, що призначення експертизи може призвести до затягування розгляду справи, відтак до затягування прийняття рішення у встановлений вимогами КУпАП строк.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджена вищенаведеними доказами. При цьому, такі докази є достатніми, оскільки як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять, що ОСОБА_1 01 червня 2024 року, о 08 год. 15 хв., керуючи автомобілем «SUBARU FORESTER», д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Кандаурова в м. Харкові, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулицею Волонтерська, порушив вимоги п.2.3(б), п.16.11 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При цьому суд критично оцінює пояснення щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, як намагання перекласти свою провину на інших осіб та уникнути відповідальності за вчинене, як такі, що спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Згідно зі змістуст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Беручи до уваги вищевикладене, суд не бере до уваги висновок спеціаліста- автотехніка ФОП « ОСОБА_3 » № 18 від 05.06.2024, тому як, він зроблений на підставі недостовірних даних, а саме те, що водій ОСОБА_2 рухався зі швидкістю 120 км/год. Крім того експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Також, суд не бере до уваги письмові свідчення свідка ОСОБА_4 від 02.06.2024 року, які були надані представником ОСОБА_1 адвокатом Горбуліною Є.С., з підстав того, що він, як свідок в матеріалах справи не зазначений.

На підставі вищевикладеного, суд бере до уваги сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, котрі виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинене особою, що притягується до адміністративної відповідальності, і вина її доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою.

Згідно зіст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу, який необхідно визначити в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення слід стягнути судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 124, 247, 283, 284 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0020001, код 21081300, ).

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови ні пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу: за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу - 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. в дохід держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код 22030106, ).

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя В.В. Вікторов