Справа №345/6634/24
Провадження № 3/345/1650/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2024 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого в ТОВ "Карпатнафтохім", за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

22.11.2024 року о 23 год. 19 хв. в с. Боднарів по вул. Центральна ОСОБА_1 керував автомобілем «DAEWO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 не обрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу контролювати автомобіль та безпечно керувати ним в результаті чого здійснив зіткнення з відбійником. В результаті зіткнення транспортний засіб і відбійник отримали механічні пошкодження. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР.

ОСОБА_1 прибув в судове засідання і йому була вручена пам`ятка про права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також він отримав копії протоколів про адмінправопорушення, які складені відносно нього.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні правопорушення, передбаченого 124 КУпАП. Пояснив, що дійсно не врахував дорожню обстановку, а саме, що дорожнє покриття було мокре та слизьке, і хоча швидкість його автомобіля була в межах дозволеної, проте він не впорався з керуванням, автомобіль занесло і він зіткнувся з відбійником. Від зіткнення автомобіль зазнав незначних механічних пошкоджень, відбійник пошкоджень майже не зазнав. Обіцяє в подальшому порушень не вчиняти і просить суворо його не карати.

Поряд з визнанням своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доводиться відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 180155 від 23.11.2024 (а.с. 2), схемою місця ДТП, на якій відображено розташування автомобіля після зіткнення з відбійником та зафіксовані наявні зовнішні механічні пошкодження (а.с. 7), фотографіями, на яких зафіксовано наявні механічні пошкодження на транспортному засобі (а.с. 8-9); актом огляду та затримання транспортного засобу «DAEWO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 від 23.11.2024 (а.с. 10); відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває поряд з автомобілем «DAEWO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 та визнає, що це він керував цим транспортним засобом і спричинив ДТП (а.с. 28).

Пункт 12.1 ПДР встановлює, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Проте, водій ОСОБА_1 не дотримався цих вимог ПДР, через що відбулось зіткнення транспортного засобу з відбійником і внаслідок чого автомобіль та відбійник зазнали механічних пошкоджень.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та іншого майна

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, слід врахувати особу правопорушника, його майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини справи, та обрати стягнення, яке сприятиме вихованню правопорушника і запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Окрім того, на розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 586725 від 23.11.2024, в якому зазначено, що ОСОБА_1 22.11.24 р. о 23:19 год. в с. Боднарів по вул. Центральна керував транспортним засобом «DAEWO LANOS» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці ДТП у встановленому законом порядку за допомогою Alcofor-507, що підтверджується тестом 00007 від 22.11.2024 р. З результатом ОСОБА_1 не згідний. Від проходження огляду в медичному закладі відмовився. Такими своїми діями він порушив вимоги п. 2.9 а, 2.5 Правил дорожнього руху.

Щодо адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то ОСОБА_1 заперечив, що він вчиняв таке правопорушення. Ствердив, що в стані будь якого сп`яніння на момент керування автомобілем не перебував. Його вигляд і поведінка в той час, коли на місце події прибули працівники поліції, зумовлені тим, що він вдарився головою під час ДТП, адже автомобіль, яким він керував, не обладнаний подушками безпеки. За пропозицією працівників поліції він продув алкотестер, який видав незрозумілий для нього результат. Коли працівники поліції ствердили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, то він категорично не погодився з цим, адже через поганий стан здоров`я алкоголь він не вживає. Працівники поліції запропонували йому пройти альтернативний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі і він без вагань погодився на це, адже був впевнений, що медичний огляд на стан сп`яніння в лікарні підтвердить його правоту. Окрім того, був переконаний, що його доставлять в медичний заклад в місто Калуш, а саме в Калуську ЦРЛ, яка знаходиться приблизно за 10 кілометрів місця ДТП. Проте, працівники поліції розвернули патрульний автомобіль і безпідставно відвезли його в медичний заклад в місто Івано-Франківськ, який розташований приблизно за 25-30 кілометрів від місця ДТП і в протилежній стороні від місця його проживання. Знаючи свої права він розцінив такі дії працівників поліції як неправомірні і спрямовані на безпідставне притягнення його до відповідальності. Тому, в медичному закладі в обласному центрі в нього виникли сумніви щодо безсторонності медичних працівників, які могли перебувати в змові з полісменами, і через це він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в тому медичному закладі і повідомив про неправомірні дії працівників поліції на гарячу лінію. Окрім того, ОСОБА_1 зауважив, що в протоколі про адмінправопорушення зазначено, що він порушив два пункти Правил дорожнього руху. Через це він не розуміє чи його обвинувачують в керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння, чи у відмові проходити огляд на стан сп`яніння. Тому, просить провадження у справі в цій частині закрити.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, дослідивши протокол і додані до нього докази (в т.ч. відеозапис) суд приходить до наступних висновків.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до п. 2.9 а ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП. Згідно приписів цієї статті огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Більш деталізовано цей порядок відображено і в Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 6 розділу І цієї Інструкції визначає, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В п. 7 розділу І Інструкції зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, згідно вказаних норм законодавства, водій транспортного засобу має право вибору де проходити огляд на стан сп`яніння: на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я. В свою чергу поліцейські повинні спершу визначитись, які саме ознаки і якого сп`яніння наявні у водія, потім запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціальних технічних засобів, а у випадку не бажання проходити такий огляд, або незгоди з його результатами повинні запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я і не в будь якому, а в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 не оспорює той факт, що 22.11.2024 року у вечірній час в темну пору доби він кермував автомобілем в с. Боднарів по вул. Центральна.

Як зафіксовано на відеозаписі, який міститься на долученому до протоколу диску, ОСОБА_1 в присутності працівників поліції визнає, що керував автомобілем і допустив ДТП. Під час спілкування з водієм працівники поліції констатують, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння і пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою газоаналізатора, на що водій без вагань погоджується. ОСОБА_1 продуває алктестер. Після цього працівники поліції констатують, що водій перебуває в стані сп`яніння, проте ОСОБА_1 не погоджується з цим. Надалі працівники поліції пропонують водію проїхати з ними в заклад охорони здоров`я для проходження альтернативного медичного огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погоджується на таку пропозицію і сідає в патрульний автомобіль.

Проте, надалі, в порушення вимог п. 7 розділу І Інструкції працівники поліції не доставляють водія в найближчий заклад охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан сп`яніння, а в даному випадку це мало бути КНП "Калуська ЦРЛ", яке розташоване в м. Калуші за адресою вул. Медична, 6, тобто орієнтовно на відстані 10 км від місця ДТП, а відвозять його КНП "ПОКЦ ПЗ ІФОР, яке розташоване в м. Івано-Франківську на значно більшій відстані від місця ДТП. Ця обставина підтверджується також відповідним направленням (а.с. 5)

Надалі, як зафіксовано на відео, ОСОБА_1 висловлює недовіру працівникам поліції, які неправомірно привезли його в цей медичний заклад. ОСОБА_1 стверджує, що працівники поліції порушують його права і у зв`язку з цим не бажає проходити огляд на стан сп`яніння в цьому закладі охорони здоров`я. Далі на відеозаписі зафіксовано процес оформлення протоколу про адмінправопорушення та долучених до нього матеріалів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку працівники поліції не забезпечили водію можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме в найближчому закладі охорони здоров`я.

Відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Івано-Франківської ОДА до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, включено, зокрема, КНП "Калуська ЦРЛ" за адресою м. Калуш, вул. Медична, 6. Тому, направлення працівниками поліції водія проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі в місті Івано-Франківську в даному випадку є незаконною і не відповідає порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння, який встановлено ст. 266 КУпАП та закріплено в Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Щодо долучених до протоколу роздруківки спеціального технічного засобу АлкоФор, тест № 00007 (а.с. 3) та акту огляд на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), в якому зазначено, що водій не згідний з результатом, то ці документи надавали поліцейським обґрунтовані підстав направити водія в найближчий заклад охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду особи на стан сп`яніння для проходження відповідного огляду. Але без згоди водія з результатами проведеного на місці події огляду на стан алкогольного сп`яніння, такі документи не могли слугувати достатніми доказами на підтвердження факту керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Наявні у справі рапорти працівників поліції (а.с. 14, 16) за своїм правовим змістом є службовими документами, якими поліцейські інформують начальника поліції про законність своїх дій, а тому їх слід визнати недопустимими доказами, які не входять в перелік ст. 254 КУпАП.

Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 586725 від 23.11.2024 (а.с. 1), в якому зазначені обставини правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не може слугувати єдиною підставою для притягнення особи до адмінвідповідальності, без наявності інших належних, допустимих, об`єктивних і неспростовних доказів вини особи у вчиненні адмінправопорушення. Адже, незважаючи на те, що у КУпАП протокол про правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, суд вважає, що це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 586725 від 23.11.2024 (а.с. 1) суд констатує, що ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення двох взаємовиключних правопорушень, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Відповідно стверджується про одночасне порушення водієм вимог двох пунктів ПДР: пункту 2.9а і пункту 2.5.

Таким чином, в даному випадку, слід прийти до висновку, що працівник поліції, складаючи протокол про адміністартивне правопорушення відносно ОСОБА_1 , фактично не кваліфікував його дії як порушення конкретного пункту ПДР і не висунув йому конкретного обвинувачення, що в свою чергу перешкоджає особі ефективно здійснювати захист свої прав.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки, це становитиме порушення права на захист.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх, допустимих і переконливих доказів того, що водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на визначення стану сп`яніння у порядку, визначеному ст. 266 КУпАП, а також що він керував транспортним засобом в стані сп`яніння, а висунуте йому обвинувачення є суперечливим та взаємовиключним то, вважаю, що під час судового розгляду не доведено поза розумним сумнівом того, що ОСОБА_1 одночасно порушив вимоги пунктів 2.5 і 2.9а ПДР.

За наведених обставин справа щодо ОСОБА_1 підлягала б закриттю за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави. Тому, враховуючи загальні принципи правосуддя та практику ЄСПЛ справу щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 266, 283-287 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 850 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, за наступними реквізитами: отримувач ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/ 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ)- 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) - UA0009001.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 1700 грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ