Справа № 485/1867/24
Провадження №3/485/964/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Квєтка І.А., секретар судового засідання Семенака А.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП№2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

01 вересня 2024 року близько 11:22 години за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру у відношенні своєї доньки ОСОБА_2 , її чоловіка ОСОБА_3 та свого онука ОСОБА_4 , яких ображала нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути спричинена шкода психічному здоров`ю потерпілих.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала. Суду показала, що у зв`язку із окупацією м.Херсон проживає з чоловіком у сім`ї доньки ОСОБА_2 у м.Снігурівка. Право власності на будинок, у якому тривалий час проживає її донька із сім`єю, належить їй. З часу спільного проживання у неї з донькою та зятем виникають постійні сварки з приводу неналежного, на її думку, виховання останніми своїх дітей. Онуки відмовляються слухати її, порушують її спокій, не сплять вночі, а розмовляють по телефону, можуть висловити у її сторону слова нецензурної лайки у відповідь на зауваження. Крім того, у неї виникла підозра, що онук ОСОБА_5 міг навести на неї порчу, оскільки на подвір`ї нею було виявлено куклу вудду. Щоб виявити злочинця, 01.09.2024 року вона вирішила зібрати сімейну нараду. Заявивши про це доньці та зятю, останні відмовилися приймати участь у нараді та не дозволили залучити до неї дітей, мотивуючи тим, що діти ще сплять. Так як на той час вже був майже обід, вона вирішила розбути ОСОБА_5 для участі у нараді та почала стягувати з нього ковдру. Після цього, донька викликала поліцію. Словами нецензурної лайки не висловлювалася, домашнього насильства не вчиняла.

Незважаючи на невизнання вини, доказами винуватості ОСОБА_1 слугують дані протокола про адміністративне правопорушення серії ВАД № 198720 від 01 вересня 2024 року, від підпису якого ОСОБА_1 відмовилась, заперечень стосовно викладених обставин та порядку складання протоколу не зазначила; рапорт старшого інспектора чергового ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області Наконечного В.А., датований 01 вересня 2024 року про отримання повідомлення зі служби 102 про факт домашнього насильства відносно дітей заявниці ОСОБА_2 , вчинюваного її матір`ю ; заява ОСОБА_2 , датована 01 вересня 2024 року, в яких остання просить притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка вчинила відносно своїх онуків, доньки та її чоловіка домашнє насильство, а саме виражалась в їх бік нецензурною лайкою та письмові пояснення потерпілих.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що мати з часу їх спільного проживання постійно чинить тиск на її смі`ю, особливо на дітей, вимагаючи виконання ними встановлених нею правил, які у їх сім`ї раніше визначені не були. Через це діти постійно нервують та між ними часто виникають сварки. Це призвело до порушень психіки у дітей та у зв`язку із цим, лікування у психолога. 01.09.2024 року мати заявила, що знайшла на подвір`ї куклу вудду та у наведенні порчі підозрює ОСОБА_5 . Для того, щоб з`ясувати це питання мати посала вимагати зібрати всію сім`ю, на що вони запречили, вважаючи ці зауваження абсурдними. Однак мати наполягала, зчинила сварку та почала стягувати ОСОБА_5 із ліжка, оскільки на цей час він ще спав, ображати їх нецензурними словами та проклинати. Не витримавши, вона викликала поліцію.

Потерпілий ОСОБА_3 суду показав, що у них із тещею виникають постійні сварки, оскільки остання постійно втручається у процес виховання їх дітей, ображає їх, його та дружину, проклинає, принижує, безпідставно звинувачує у тому, що вони навели неї порчу, вимагає дотримання встановлених нею правил поведінки, які вони вважають неприйнятними. Дорікає, що будинок, у якому вони проживають вже багато років, придбаний нею, вона є його власником, хоча усно це будинок вона подарувала доньці на весілля. 01.09.2024 року теща почала чергову сварку, вимагала зібрати нараду, щоб розібрати питання причетності ОСОБА_5 до наведення на неї порчі, вони з дружиною відмовилися. Теща наполягала, ображала їх нецензурними словами, почала будити ОСОБА_5 на нараду, після цього дружина викликала поліцію.

Допитаний судом ОСОБА_1 , батько заявниці та чоловік ОСОБА_1 , показав, що дійсно між його дружиною та сім`єю доньки виникають постійні сварки через неадекватну, на його думку, реакцію останніх на зауваження дружини з малозначних побутових питань. 01.09.2024 року дружина почала вимагати зібрати сімейну нараду, донька та зять відмовилися, донька викликала поліцію. Слів нецензурної лайки від дружини не чув.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насиллю" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Положеннями ст.10, 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що грунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Дії, які вчинила ОСОБА_1 01.09.2024 року відносно своєї доньки, зятя та онука, містять ознаки домашнього насилля психологічного характеру, оскільки словесні образи, вимога зібрати сімейну нараду "щоб виявити злочинця, який навів порчу, виготовив куклу вудду", яку інші члени сім`ї не сприйняли за адекватну, намагання примусити Максима зізнатися у наведенні порчі, є такими , що не грунтуються на взаємовазі та спрямовані на обмеження волевиявлення інших членів сім`ї.

Доводи ОСОБА_1 щодо неналежного виховання донькою та зятем онуків неспроможні, оскільки нічим не підтверджені. Даних про те, що останні притягувалися до відповідальності за такі дії щодо дітей у матеріалах справи немає.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю доведена сукупністю вказаних доказів.

Невизнання вини ОСОБА_1 є способом її захисту.

При визначенні адміністративного стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, яке є умисним, дані про особу правопорушника, яка є пенсіонеркою, ступінь її вини.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність не встановлено.

З метою виховання правопорушниці в дусі поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, доцільним та достатнім вважаю застосування до правопорушниці адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 40-1, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн (сто сімдесят грн 00к.)

Адміністративний штраф стягнути за наступними реквізитами: розрахунковий рахунок: UA0014444, отримувач: Миколаїв. ГУК тгм.Снігурівка/ 21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ):37992030, Банк одержувача: КазначействоУкраїни (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету:21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави (стягувачем є Державна судова адміністрація) у розмірі 605,60 грн ( шістсот п`ять грн 60 к.) на розрахунковий рахунок: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ): Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ч. 1ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови, - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставіст. 308 КУпАПу разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови на ім`я Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Суддя І. А. Квєтка