Справа № 203/6792/24
Провадження № 3/0203/2658/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

17 грудня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

29 вересня 2024 року о 18.00 год. в м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, відповідно до висновку №3646 від 15.10.2024 року КП «ДБКЛПД» ДОР.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча його було сповіщено про дату, час і місце судового розгляду судовою повісткою, яка направлялась поштою.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин визнано можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№174901 від 16.11.2024 року ОСОБА_1 29 вересня 2024 року о 18.00 год. в м. Дніпро, по пр. Олександра Поля, 12, керував транспортним засобом ВАЗ 210990 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Рапортом інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції від 16.11.2024 (а.с.3) підтверджуються обставини, викладені в протоколі.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №3646 від 15.10.2024 року, складеного лікарем- наркологом КП «ДБКЛПД» ДОР, водій ОСОБА_1 , оглянутий 29.09.2024 року о 18 годині 40 хвилин, перебував у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, відеозапис, який міститься на диску, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає неналежним доказом, оскільки ним зафіксовано лише рух транспортного засобу ВАЗ 210990 по Центральному району м. Дніпра, тобто він не містить даних щодо фактичних обставин, які підлягають доказуванню.

Суд, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, вважає їх достатніми для прийняття рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки, відповідно до п.2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, ОСОБА_1 нехтував вимогами закону, не виконав вимог вказаного пункту ПДР України та керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зі ОСОБА_1 , слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1,300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова