Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/578/24
Єдиний унікальний №733/730/24
Постанова

Іменем України

16 травня 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Карапиш Т.В., при секретарі Щур О.П., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 247558 від 22 березня 2024 року встановлено, що 12 квітня 1987 року близько 18 години 21 хвилині ОСОБА_1 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї сестри ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останньої. Вказані дії ОСОБА_1 вчинив вже будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за одне з правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 11).

Положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких визначено випадки обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містять ст. 173-2 КУпАП, а тому у даному випадку участь ОСОБА_1 при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, що складений відносно нього за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Суд, вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як факт вчинення адмінправопорушення, вказаного в протоколі серії ВАВ № 247558 від 22 березня 2024 року не підтверджується відповідними доказами. Так, у вищевказаному протоколі про адмінправопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП вказано, що останній 12 квітня 1987 року близько 18 години 21 хвилині за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї сестри ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останньої. Вказані дії ОСОБА_1 вчинив вже будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за одне з правопорушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 247558 від 22 березня 2024 року додано форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 22.03.2024 року, складену поліцейським з РПП ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області (а.с. 3); письмові поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 4) та ОСОБА_1 (а.с. 5); копією постанови Ічнянського районного суду Чернігівської області від 05.01.2024 року № 733/1742/23 про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 6); відеозапис фіксації правопорушення (а.с. 7).

Згідно положень ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання і протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами,або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами,які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 247558 від 22 березня 2024 року, як доказу винуватості ОСОБА_1 , який є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення (суть правопорушення), виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, судом встановлено, що останній складений з порушеннями норм КУпАП, оскільки в ньому датою вчинення адмінправопорушення вказано «12.04.1987р.», тоді як протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 247558 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП датовано 22.03.2024 року, а тому останній не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, ст. 256 КУпАП, що позбавляє суд можливості вірно вирішити справу по суті.

Суд не наділений правом самостійно змінювати суть та кваліфікацію правопорушення, а тому, розглядаючи справу у межах складеного протоколу і доданих до нього матеріалів, приходить до висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року (Заява № 16347/02) Суд зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як видно з матеріалів справи про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, належні докази на підтвердження вини останнього в матеріалах справи про адмінправопорушення відсутні, а в судовому засіданні не доведено наявними в матеріалах справи та здобутими в судовому засіданні належними доказами складу адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та враховуючи п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, відповідно до якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому, з таких підстав суд вважає адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На основі викладеного, керуючись ст.ст.22, 38,40-1, ч. 2 ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284, КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області на протязі 10 днів з дня винесення.

Суддя Т. В. Карапиш