ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 рокуСправа № 495/6594/24
Номер провадження 3/495/2564/2024

Cуддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І. І., розглянувши матеріали, які надійшли з Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

10 липня 2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №577332 від 06.07.2024 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 06.07.2024 о 20 год. 36 хв. в Білгород-Дністровському районі, с. Випасне, вул. Кишинівська, 157 гр. ОСОБА_1 керував транспортним засосом мопедом «Ямаха», при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив вимоги п.п. 2.1 «а» ПДР України.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки суду не повідомив та клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення повістки за вказаним у протоколі місцем проживання, яка повернулась до суду без виконання з відміткою працівника АТ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання».

Як вбачається з протоколу серії ААД №577332 від 06.07.2024 ОСОБА_1 повідомлений, що розгляд справи відбудеться 16.07.2024 о 10:00 годин в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області.

Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Будучи достеменно обізнаним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, ОСОБА_1 жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, як і не надав клопотання про відкладення розгляду справи. Відтак, суд вважає за можливе розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення без його участі.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотоі кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно із ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23рп/2010 - конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1,3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження - не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Також, у рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП посадовою особою, яка склала адміністративні матеріали надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №577332 від 06.07.2024;

- рапорт інспектора ВРПП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ст. лейтенант поліції Владислав МАЙЧЕНКО, та копіями протоколів про адміністративні правопорушення;

Разом з тим, суддею було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №577332 від 06.07.2024, складений відносно ОСОБА_1 був складений з грубим порушенням визначеного законом порядку.

Так, ОСОБА_1 , на момент вчинення адміністративного правопорушення та на момент розгляду справи є неповнолітнім, про що було відомо інспектору, який складав протокол та відбирав пояснення у неповнолітнього ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і є неповнолітньою, мають право представляти її законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Частиною другою статті 33 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII визначено, що надання особою інформації є добровільним. Особа може відмовитися від надання інформації. Проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №577332 від 06.07.2024, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, було складено за відсутності його батьків, законних представників.

Таким чином, встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП складений з грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП, що робить неможливим розгляд цієї справи.

У випадках не додержання вимог ст.256 КпАП України, суддя зобов`язаний повернути протокол про адміністративне правопорушення для належного його оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256, 278 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП повернути Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина БРАТКІВ