Справа № 357/4771/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2024 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області ППП у м. Біла Церква та Білоцерківського району відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 22 березня 2024 року о 01ґгодині 04 хвилин ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Фастівська, 28, керуючи транспортним засобом «Ravon Gentra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , надавав послуги з перевезення пасажирів в режимі таксі, а саме перевозив пасажира ОСОБА_2 , без державної ліцензії, передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», що підтверджується даними ЄДРРОУ та без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що до нього підійшов знайомий, який попросив забрати його дружину з залізничного вокзалу, нащо він погодився. 22.03.2024 року він приїхав до залізничного вокзалу, забрав ОСОБА_2 та віз її додому, по дорозі його зупинили працівники поліції, які повідомили, що він займається перевезенням пасажирів в режимі таксі, нащо він повідомив, що ніколи не займався перевезеннями пасажирів, що не працює в службі таксі. Дану жінку він підвозить на прохання знайомого, що кошти за дане перевезення він не брав, однак його ніхто не слухав і працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення з яким він не згоден.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Семенюта Р.А. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що ОСОБА_1 ніякою підприємницькою діяльністю не займається. В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт систематичної діяльності ОСОБА_1 з надання послуг з перевезення пасажирів, зокрема надання послуг вартісного характеру. Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що у ОСОБА_1 були виявленні та вилученні кошти за надання послуг за перевезення пасажирів.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Семенюту Р.А., дослідивши письмові пояснення ОСОБА_2 , рапорт працівника поліції, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч.1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п.14.1.36 ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, яка пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає лише у разі доведення систематичної діяльності особи, спрямованої на отримання доходу, зокрема, на надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, яка потребує ліцензування.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що підтверджують факт систематичної діяльності ОСОБА_1 з надання послуг з перевезення пасажирів.

З письмових пояснень ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_4 домовилася з Зауром, щоб він зустрів ОСОБА_3 з поїзда, так як він займається пасажирськими перевезеннями, за дані перевезення він отримує кошти, що за дану поїздку він попросив 200 гривень, однак з даних пояснень не вбачається, що ОСОБА_3 заплатила ОСОБА_1 кошти в сумі 200 гривень.

Будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що останній систематично здійснює господарську діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності, яка потребує одержання ліцензії на провадження, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні прізвища та адреси свідків, які могли б підтвердити обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, доказів отримання коштів за надання послуг з перевезення пасажирів чи відомостей про вилучення грошових коштів, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, як і будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

При цьому суд, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Typeччини"(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому відповідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, сукупність вказаних обставин не дає можливості судді зробити висновок про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 164, ст. ст. 221, 247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО