Провадження 3/127/5524/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 1732 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

27.06.2024 старшим інспектором СПДН капітаном поліції Бурлакою О.С. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 308918. З даного протоколу вбачається, що «27.06.2024 о 18 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: ображала нецензурною лайкою та штовхала, чим могла спричинити шкоду фізичному та психологічному здоров`ю своїй матері ОСОБА_2 ». Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що 27.06.2024 конфліктну ситуацію спровокувала її мама - ОСОБА_2 . На думку ОСОБА_1 , жодних неправомірних дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, відносно матері вона не вчиняла.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи вбачається, що 27.06.2024 близько 18 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , між нею та її донькою - ОСОБА_1 виникло словесне непорозуміння під час якого ОСОБА_1 ображала її та штовхала, у зв`язку з чим ОСОБА_2 викликала поліцію.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.06.2024 о 18 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , між донькою - ОСОБА_1 та її матір`ю - ОСОБА_2 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 ображала нецензурною лайкою ОСОБА_2 та штовхала, що спричинило в останньої емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, у зв`язку із чим нею було викликано працівників поліції.

Старшим інспектором СПДН ВВГ ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Бурлакою О. 27.06.2024 було проведено опитування потерпілої ОСОБА_2 за її добровільної згоди, як те вбачається із форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. При цьому, ОСОБА_2 на запитання: «Чи протягом останнього року застосовувався до кривдника терміновий заборонний припис?» (питання № 6), та «Чи кривдник має фінансові проблеми?» відповіла «Так», шляхом проставлення відповідної позначки.

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що поліцейським для ОСОБА_2 визначено «низький» рівень небезпеки.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, за наслідками проведеного працівником поліції оцінювання ризиків для постраждалої від домашнього насильства, ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 462307, а саме: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на десять діб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1732 КУпАП, дії передбачені ч. 1 ст. 1732 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень - тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому, завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого є необов`язковим для кваліфікації.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено умисне вчинення ОСОБА_1 дій фізичного та психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , внаслідок чого останній могла бути завдана шкода психічному здоров`ю, що в свою чергу містить ознаки діяння за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Враховуючи приписи КУпАП, факт вчинення правопорушення повторно пов`язують з фактом накладення на особу адміністративного стягнення (особа вважається підданою адміністративному стягненню). Якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню (ст. 39 КУпАП).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягалась до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення протягом останнього року, а саме: 22.03.2024 постанова Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/8211/24, яка набрала законної сили 02.04.2024, що підтверджується наявною в ЄДРСР інформацією, яка є публічно доступною.

Таким чином, дії ОСОБА_1 за вищевказаним фактом домашнього насильства охоплюється складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

До основних засад запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема належить: належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства; повага та неупереджене і небайдуже ставлення до постраждалих осіб з боку суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винна у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 308918 від 27.06.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які містяться у матеріалах справи, а також терміновим заборонним приписом серії АА № 462307 від 27.06.2024.

Санкція ч. 2 ст. 1732 КУпАП передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Тому, вирішуючи який саме вид адміністративного стягнення слід застосувати до правопорушника, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Судом враховано, що ОСОБА_1 притягалась до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, однак належних висновків для себе не зробила і продовжила чинити протиправні дії. Така поведінка доньки однозначно негативно впливає на здоров`я та психологічний стан матері, оскільки остання є людиною похилого віку.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 1732 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 23, 24, 33-36, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 2 ст. 1732, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294, 326 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та стягнути з неї штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу , та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: