ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/68/24 Справа № 697/2530/23 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Колісник Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 697/2630/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Канівського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бовшика М.Ю., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 18.11.2023 о 00 год. 40 хв. в м. Каневі по вул. Небесної Сотні, керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Бовшик М.Ю. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що подія, яка зазначена в потоколі від 18.11.2023, фактично сталася 23.11.2023, відсутнє відео з бодікамери №21100050 про яку зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому він вважає, що оскільки в протоколі вказана не вірна дата, та відсутнє відео з зазначеної камери, то в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Вказує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено вимоги ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

На його думку, та обставина, що інспектор поліції під час спілкування з ОСОБА_1 зазначив, що в машині останнього є різкий запах спиртного, спростовується тим, що омивач скла виготовлений на основі етилового спирту, тому і можливо був запах спиртного. При цьому зауважив, що на запитання працівника поліції ОСОБА_1 чітко відповів, що спиртного не вживав, був втомлений.

Апелянт вважає, що відео події за участі ОСОБА_1 було змонтовано, так як не можна визначити дату події: 18.11.2023 чи 23.11.2023, і сама процедура огляду ОСОБА_1 не зафіксована на бодікамеру.

Заслухавши думку представника ОСОБА_1 адвоката Бовшика М.Ю. в режимі відеоконференції з Канівським міськрайонним судом Черкаської області, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, у відповідності до приписів ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію адвоката Бовшика М.Ю., викладену в апеляційній скарзі, про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 495084 від 18.11.2023, з якого вбачається, що 18.11.2023 о 00 год. 40 хв. в м. Каневі по вул. Небесної Сотні, водій керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с.1); даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудну відеокамеру працівника поліції (а.с.3); даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`янінні або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.11.2023, відповідно до якого працівниками поліції зафіксовано ухилення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, до медичного закладу не доставлявся (а.с.4); даними відеозапису з бодікамер працівників поліції від 18.11.2023 за участю ОСОБА_1 з якого вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, та у зв`язку з наявністю у нього ознак алкогольного сп`яніння йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній категорочно відмовився (а.с.2).

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Так, згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним судом був переглянутий диск з відеозаписом події від 18.11.2023 з якого вбачається, що ОСОБА_1 18.11.2023 о 00 год. 40 хв. в м. Каневі по вул. Небесної Сотні, керував транспортним засобом Volkswagen Golf , д.н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції. Причина зупинки вказаного автомобіля полягала в тому, що він рухався в комендантську годину по всій дорозі здійснював рух по своїй стороні, потім виїждав на зустрічну, потім знову повертав на свою сторону руху.

Під час розмови працівників поліції з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголя з порожнини рота. ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі Канівській БЛ на що останній категорично відмовився (відео 0000021_100150_3740_0127 00:42:39; 0000021_100150_4241_0128 00:42:55). ОСОБА_1 було роз`яснено, що в разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, відносно нього буде складено протокол про адміністративе правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, на що останній погодився.

Працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення як в усній, так і в письмовій формі, але він відмовився (відео 0000021_100150_4241_0128 00:43:06). Будь-яких заперечень проти складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловлював.

З переглянутого відеозапису вбачається, що процедура огляду ОСОБА_1 поліцейськими не була порушена, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Драгер», однак у зв`язку з відмовою йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі -Канівській БЛ, від якого ОСОБА_1 також відмовився, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що поліцейський правомірно склав протокол за порушення останнім саме п. 2.5 Правил дорожнього руху України, як прописано в «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», з чим погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта про те, що подія за участі ОСОБА_1 , яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення сталася не 18.11.2023, а 23.11.2023, а відео надане працівниками поліції - змонтоване, є неспроможними, оскільки подія зафіксована на відео за допомогою бідікамери працівників поліції від 18.11.2023 повністю відповідає змісту протоколу про адмінправопорушення серії ААД№495084 від 18.11.2023 щодо ОСОБА_1 , будь-які ознаки монтування відео відсутні, і апелянтом не надано доказів, які б підтверджували, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 сталося саме 23.11.2023.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів дані протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

На посилання апелята про відсутність відео з бодікамери №21100050, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд, переглянувши відеозапис події від 18.11.2023 за участі ОСОБА_1 встановив, що відеозапис події здійсювався працівниками поліції за допомогою нагрудної камери №21100150, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, при зазначенні номера бідікамери працівиками поліції була допущена описка, яка не може бути підставою для скасуваня рішення суду.

Твердження апелянта, про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено вимоги ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, спростовуються змістом протоколу про адміністративе правопорушення серії ААД№495084 від 18.11.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені зазначені статті, про що свідчить його особистий підпис у вказаному протоколі (а.с.1).

Посилання апелянта на те, що в машині ОСОБА_1 можливо був запах спиртного, оскільки омивач скла виготовлений на основі етилового спирту, а не через вживання останнім спиртних напоїв, є надуманими та спростовуються матеріалами справи.

Тому, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та самої події вчиненого ним адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та спростовуються, як переглянутим апеляційним судом вищевказаним диском з відеозаписом події від 18.11.2023 за участі ОСОБА_1 , так і іншими матеріалами справи.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Проте, як вбачається з резолютивної частини постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.12.2023, суд визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., і при цьому не позбавив ОСОБА_1 права керуваня транспортними засобоми терміном на один рік, як передбачає санкція даної статті, чим допустив порушення КУпАП. Однак, апеляційний суд не може усунути дане порушення шляхом зміни постанови, оскільки це приведе до погіршеня становища особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є недопустимим відповідно до вимог чинного законодавства.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях останнього складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.12.2023 відносно ОСОБА_1 слід залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бовшика М.Ю. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка