Справа № 345/278/24
Провадження № 33/4808/427/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Онофришина Назара Васильовича,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, 08 січня 2024 року о 01.03 годин в м. Калуш по вул. Л. Українки, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Кіа Ріо д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що з рішенням суду першої не згідний у зв`язку з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що підставою для направлення його на огляд послугувала інформація, яку працівники поліції отримали під час встановлення особи, а саме те, що того вечора він перебував у Калуському відділку поліції. Дана обставина підтверджується відеозаписами та свідчить про те, що реальних підстав та ознак наркотичного сп`яніння в нього виявлено не було, а тому вимога пройти огляд на стан сп`яніння безпідставна та незаконна.

Наголошує, що на відеозаписах не зафіксовано ознак наркотичного сп`яніння, натомість вбачається, що він зупинився на першу вимогу патрульних, його поведінка відповідає обстановці, немає жодних порушень координації рухів чи мови. Таким чином на відеозаписах не зафіксовані підстави для направлення на огляд у медичний заклад.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у протоколі серії ААД № 586569 від 08 січня 2024 року зазначена одна ознака, а у направленні на огляд та у рапорті поліцейського їх дві, що викликає розумні сумнів про наявність ознак наркотичного сп`яніння.

Зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу не об`єктивно, однобічно та неповно оскільки ознаки, які нібито стали підставою для направлення на огляд не підтверджуються жодними допустимими, належними та достатніми доказами.

Наголошує, що як на доказ вини, суд першої інстанції посилається на направлення яке для ознайомлення йому не надавалось та суперечить протоколу про адміністративне правопорушення в частині виявлених ознак, а тому дане направлення не може слугувати доказом вини.

Вказує, що у матеріалах справи міститься зобов`язання та розписка до протоколу про адміністративне правопорушення на яке суд посилається у оскаржуваній постанові, однак зобов`язання та розписка до протоколу жодним чином не можуть вказувати на його вину, а тільки встановлює той факт, що його було відсторонено від керування транспортним засобом.

Також наголошує, що рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки працівник поліції є зацікавленою особу, а тому суд безпідставно послався на рапорт як на доказ його вини.

В судове засідання апеляційного суду з`явився адвокат Онофришин Н.В., йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, до початку апеляційного розгляду подав клопотання про розгляд його апеляційної скарги в його відсутності. Просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08 січня 2024 року серії ААД № 586569 (а.с. 1) 08 січня 2024 року о 01.03 годин в м. Калуш по вул. Л. Українки, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Кіа Ріо д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП Калуського РВП майор поліції ОСОБА_2 , з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП підписаний ним та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Також ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та що отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто.

Виклад обставин в протоколі цілком відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

В протоколі зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, а саме, що він відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що у протоколі зазначена одна ознака наркотичного сп`яніння, а у направленні на огляд та у рапорті поліцейського їх дві є слушним, проте це впливає на факт відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а саме це, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху ставиться у вину ОСОБА_1 . Також наявність однієї ознаки сп`яніння є достатнім для підставності пропозиції працівників поліції пройти відповідний огляд.

Твердження адвоката Онофришина Н.В. про те, що в описі додатків до протоколу вказаний акт огляду, хоча насправді такий відсутній в матеріалах справи є слушним, проте факт відсутності такого акту в матеріалах справи не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Калуської ЦРЛ (а.с. 2) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість проте від проходження огляду відмовився.

Твердження апелянта про те, що направлення для ознайомлення йому не надавалось, суперечить протоколу і не може слугувати доказом вини не є слушним, оскільки ОСОБА_1 не доставлявся у медичний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, бо останній відмовився від проходження такого огляду у медичному закладі, а направлення лише фіксує факт такої відмови. Тому той факт що водієві не вручили письмове направлення не є підставою для визнання незаконності постанови суду першої інстанції та її скасування з закриттям провадження у справі.

Відповідно до зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 586569 (а.с. 3) ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом марки Кіа Ріо д.н.з. НОМЕР_1 та ОСОБА_1 зобов`язався не керувати даним транспортним засобом протягом 24 годин.

Згідно з розсипки до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 586569 (а.с. 4) ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом та передано для керування транспортний засіб марки Кіа Ріо д.н.з. НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_3 .

Твердження про те, що зобов`язання та розписка до протоколу про адміністративне правопорушення на яке суд посилався у оскаржуваній постанові жодним чином не можуть вказувати на його вину, а тільки встановлюють той факт, що його було відсторонено від керування транспортним засобом є слушним, судом оцінюються всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності, проте такий факт не впливає на висновки суду, щодо доведеності відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В рапорті від 08 січня 2024 року (а.с. 6) інспектор СРПП Калуського РВП майор поліції Райківський Л.В., доповідає начальнику про те, що 08 січня 2024 року у в м. Калуш по вул. Л. Українки було виявлено автомобіль марки Кіа Ріо д.н.з. НОМЕР_1 , який керував транспортним засобом у період дії комендантської години. Водію ОСОБА_1 було роз`яснено причини зупинки. Під час перевірки виявлено ознаки сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродня блідість. У зв`язку з чим водію було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху. Водію було ознайомлено з матеріалами справи, копія протоколу отримана наручно. Посвідчення водія було вилучене і надано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом.

Враховую, що рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами. Тому твердження апелянта про те, що рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення оскільки, працівник поліції є зацікавленою особу не є слушним.

На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 9), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух транспортного засобу марки Кіа Ріо д.н.з. НОМЕР_1 та його зупинку у зв`язку з порушенням комендантської години. Після зупинки працівники поліції перевірили документи у водія ОСОБА_1 і провели поверхневий огляд. В ході розмови працівники поліції виявили ознаки сп`яніння у водія ОСОБА_1 та запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та роз`яснили наслідки відмови, на таке водій спочатку погодився, проте згодом остаточно відмовився. Далі працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та роз`яснили права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також зафіксовано процес складання процесуальних документів та оголошення їх змісту ОСОБА_1 який підписав документи, отримав копії але відмовився від дачі пояснень.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що підставою для направлення ОСОБА_1 на огляд послугувала інформація, яку працівники поліції отримали під час встановлення особи, а саме те, що того вечора він перебував у Калуському відділку поліції і це свідчить про те, що реальних підстав та ознак наркотичного сп`яніння в нього виявлено не було, а тому вимога пройти огляд на стан сп`яніння безпідставна та незаконна не є слушним, оскільки причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також, як вбачається з відеозаписів причиною зупинки ОСОБА_1 слугувало саме порушення комендантської години, а тому працівники поліції мали всі підстави для перевірки документів у водія та з`ясування обставин такого порушення. Той факт, що працівники поліції запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки в ході розмови виявили ознаки сп`яніння у водія, не пов`язаний з першочерговою причиною зупинки ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Тому твердження адвоката Онофришина Н.В. про те, що під час фіксування події не були присутні свідки під час оформлення протоколу не є слушним, оскільки у даному випадку здійснювався відеозапис події, а тому наявність свідків була не обов`язковою і правомірною.

Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, на пропозицію поліцейського відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що підтверджується змістом відеозаписів та відсутні заперечення особи під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 4 Розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , мали підстави пропонувати йому пройти огляд.

Твердження апелянта про те, що на відеозаписах не зафіксовані підстави для направлення на огляд у медичний заклад, оскільки ОСОБА_1 зупинився на першу вимогу патрульних, його поведінка відповідає обстановці, немає жодних порушень координації рухів чи мови не є слушним, оскільки працівники поліції фактично виявляють ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння, наявність ознак наркотичного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції зупинили, виявили ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2024 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло