Справа № 567/1026/24
Провадження №3/567/656/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А.

при секретарі Гічиновська Я.В.

з участю

захисника адвоката Шаповала М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої в Управлінні праці та соціального захисту населення Острозької міської ради Рівненської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №850613 від 30.05.2024 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що 30.05.2024 о 17 год. 25 хв. вона в м.Острог по вул.Князів Острозьких керувала автомобілем марки DACIA SANDERO, реєстраційний номер НОМЕР_2 та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, в наданих суду письмових поясненнях зазначила, що вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнає та пояснила, що 30.05.2024 по закінченню робочого дня поверталась до місця свого проживання і на вул.Князів Острозьких її зупинили працівники поліції. Після цього, один з поліцейських запропонував їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі на що вона відмовилась, оскільки їй не була пояснена причина зупинки транспортного засобу і те чому поліцейський припустив, що вона могла керувати автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначила, що в подальшому поліцейський, який постійно з нею спілкувався, пішов до автомобіля поліції, а інший поліцейський на її запитання про причину зупинки, повідомив, що її зупинили із-за анонімного повідомлення про те, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з цим вона попросила зазначеного поліцейського провести її огляд на стан алкогольного сп`яніння, але в цьому їй було відмовлено з посиланням на те, що інший поліцейський вже прийняв рішення про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення і змінювати його вони не можуть, оскільки про таке рішення було повідомлено чергову частину поліції.

Пояснила, що попросила поліцейських забезпечити захист її прав захисником, на що вони відразу погодились, але в подальшому відмовили в цьому.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

У відповідності до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи. Тобто в такому документі фактично фіксуються дані про вчинення адміністративного правопорушення.

В силу ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність суб`єктивних та об`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, порушення якої ставиться у провину ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (надалі Порядок).

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів, оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема цією статтею визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають оглядові на стан сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 визначено чітку процедуру дій поліцейського при вирішенні питання про огляд водія на стан сп`яніння.

Пунктом 4 зазначеного Порядку визначено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що під час огляду на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 поліцейськими застосовувався технічний засіб відеозапису.

Пунктом 5 зазначеного Порядку визначено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

З наданого суду відеозапису встановлено, що під час виконання працівниками поліції вимог Порядку щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими було застосовано технічний засіб відеозапису, який перебував лише в одного працівника поліції, який до початку складання щодо ОСОБА_1 матеріалів справи про адміністративне правопорушення разом з технічним засобом, яким здійснювався відеозапис, пішов до службового автомобіля поліції, поїхав на ньому з місця зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , повернувшись через невеликий проміжок часу, чим не було забезпечено безперервність відеозапису під час виконання працівниками поліції вимог ст.266 КПК України.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що зазначений поліцейський після повернення на місце зупинки транспортного засобу не ознайомив ОСОБА_1 з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який міститься в матеріалах справи, а склав щодо неї протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, вчинивши такі дії передчасно, оскільки пунктом 6 зазначеного Порядку визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а отже поліцейський повинен був після ознайомлення ОСОБА_1 з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager, який зазначений поліцейським у вказаному документі як такий, що мав використовуватись для проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, вручити ОСОБА_1 копію цього документу та запропонувати їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, склавши про це відповідне направлення і лише при її відмови від проведення такого огляду в медичному закладі поліцейський мав право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В даному випадку така процедура дотримана не була, що вказує на порушення вимог ст.266 КУпАП, що тягне за собою недійсність огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Водночас, під час дослідження в судовому засіданні наданого суду відеозапису встановлено, що після того, як працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 від`їхав з місця події та в подальшому повернувся до нього, то далі ОСОБА_1 перебувала поряд з іншим працівником поліції, який не мав пристрою для відеофіксації.

Зазначене підтверджено в судовому засіданні під час допиту свідка ОСОБА_2 , який підтвердив в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 в частині того, що вона запитувала в нього причину її зупинки, зазначивши при цьому, що швидше за все ОСОБА_1 не зверталась до нього з приводу проведення її огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак конкретних обставин справи щодо цього він не пам`ятає.

Аналізуючи докази по справі, суд виходить з того, що відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

З наявного в матеріалах справи відеозапису із портативного відеореєстратора працівника поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, вона поводила себе адекватно, чітко відповідала на їх запитання, її поведінка цілком відповідала обстановці.

При цьому, суд вважає, що до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 мала право висловити свою згоду на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння і пройти такий огляд, проведення якого щодо неї не було забезпечено.

Крім цього, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено жодними належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останньої.

Тобто, на думку суду, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустила будь-які порушення правил дорожнього руху, за які транспортний засіб під її керуванням слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не була зобов`язана виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно неї не можуть бути належними та допустимими доказами її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки суду, повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 у справі №686/11314/17.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява № 926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, а саме за відсутності достатніх та переконливих доказів вчинення правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладене та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 25.09.2024.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.