Справа № 351/1208/24
Номер провадження №3/351/740/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2024 року м.Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Собко В.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає АДРЕСА_1 , не працює, -

за ч.2 ст.154 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2024 року до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із Відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 579681 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП, яке мало місце 13.06.2024 року.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 579681 від 20.06.2024 вбачається, що 13.06.2024 року о 19:30 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 у дворі будинку випустила собаку, яка була не прив`язана та має вільний вихід на вулицю, накинулася на хлопчика ОСОБА_2 та вкусила його за ногу.

Зазначені дії ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч.2 ст.154 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2024 головуючим суддею визначено Собка В.М.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно до ч.2 ст.154 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), вчинені особою повторно протягом року.

Так, дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.154 КУпАП, однак копії постанови суду на ствердження того, що остання протягом року притягалась до адміністративної відповідальності за вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, до матеріалів протоколу не приєднано.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали даної адміністративної справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до закріплених у ст. ст.254,255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, що містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 579681 від 20.06.2024 вбачається, що 13.06.2024 року о 19:30 год. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 у дворі будинку випустила собаку, яка була не прив`язана та має вільний вихід на вулицю, накинулася на хлопчика ОСОБА_2 та вкусила його за ногу.

При цьому дії ОСОБА_1 працівником поліції були кваліфіковані за ч.2 ст.154 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення має бути належним чином сформульована саме під час складення протоколу, оскільки чинний КУпАП не передбачає можливості внесення змін, доповнень, а також перекваліфікації діяння під час судового розгляду.

Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 07.08.2024 року матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 направлені Відділенню поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області для належного оформлення.

16.08.2024 року до суду повторно направлено матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП, однак недоліки вказані в постанові від 07.08.2024 року не усунуто.

Відповідно до рапорту долученого до вищезазначених матеріалів адміністративної справи вказано, що відносно гр. ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч.2 ст.154 КУпАП, у зв`язку із тим, що частина друга вказаної статті передбачає відповідальність за спричинення заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну. Тому відносно гр. ОСОБА_1 складений адміністративний протокол за ч.2 ст.154 КУпАП.

Частиною 1 ст.154 КУпАП передбачена відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частиною 2 ст.154 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

Частиною 3 ст.154 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Таким чином, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 протягом року за вчинення правопорушень передбачених ч.1 ст.154 КУпАП.

Судом встановлено, що через подію, яка сталася 13.06.2024 року, та яка зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД № 579681 від 20.06.2024 року ОСОБА_1 у дворі свого будинку випустила собаку, яка була не прив`язана та мала вільний вихід на вулицю, накинулася на хлопчика ОСОБА_2 та вкусила його за ногу.

Отже, в ході розгляду справи по суті, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, якою, як вже було зазначено вище, передбачається відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Відповідно до ст.62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджуються обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.154 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9,245,247,251,280,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Василь СОБКО