ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/56/24

Провадження № 3/293/108/2024

25 січня 2024 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої

за ч. 3 ст. 156 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

16.01.2024 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №920856 від 05.01.2024 відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.156 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №920856 від 05.01.2024 убачається, що гр. ОСОБА_1 , 05.01.2024 близько 13 год в АДРЕСА_1 здійснювала торгівлю алкогольними напоями, а саме самогоном з рук, гр. ОСОБА_2 за ціною 60 грн, об`ємом 0,5 літра, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення (а.с. 11).

Суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.

При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_1 достеменно знала про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП та розгляд його судом, про що свідчить її підпис у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.2). Однак за викликом до суду не з`явилась про причини неявки не повідомила.

Суд зазначає, що вчинив всі необхідні та залежні від суду дії, направлені на належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи судом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарев проти України" сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладені обставини, ураховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, а також приймаючи до уваги строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судове засідання неповажними, у зв`язку з цим суд розглядає справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У ході розгляду справи суд встановив, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №920856 від 05.01.2024 убачається, що гр. ОСОБА_1 , 05.01.2024 близько 13 год в АДРЕСА_1 здійснювала торгівлю алкогольними напоями, а саме самогоном з рук, гр. ОСОБА_2 за ціною 60 грн, об`ємом 0,5 літра, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП.

Диспозицією ч. 3 ст.156 КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Вказана норма закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативних актів, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (в редакції Закону №1824-VI від 21.01.2010; із змінами, внесеними згідно із Законом України від 16.01.2020 року; в редакції Закону №1019-IX від 02.12.2020 року), встановлено обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, зокрема, заборонено продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Для наявності складу вказаного правопорушення необхідним є доведення як факту торгівлі так і факту того, що предметом торгівлі були крім іншого алкогольні вироби, а також те, що торгівля ними здійснювалась у невизначених для цього місцях.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП полягає у торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі. До того ж не має значення наявність та дійсність акцизних марок тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або у формі необережності.

Об`єктом передбачених ст.156 КУпАП правопорушень є суспільні відносини у сфері торгівлі пивом, алкогольними та слабоалкогольними і тютюновими виробами, а також суспільні відносини у сфері захисту прав споживачів та охорони здоров`я населення.

Таким чином, сукупність всіх доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкогольними виробами (самогоном) з рук та в її діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.156 КУпАП. Про що в своїх поясненнях від 05.01.2024 особа правопорушник зазначає та вину свою визнає. Будь яких заперечень, клопотань та заяв суду не подано.

Суд встановив, що протиправна та винна поведінка ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення ВАВ №920856 від 05.01.2024 (а.с. 2), поясненнями ОСОБА_1 від 05.01.2024 згідно яких правопорушник вказує на ознаки правопорушення та вину свою визнає та просить суворо не карати ( а.с. 3), поясненнями ОСОБА_2 від 05.01.2024 (а.с. 4), постановою ГБВ № 902437 по справі про адміністративне правопорушення від 05.01.2024 відносно ОСОБА_2 ( а.с. 5), актом вилучення та актом знищення 0,5 літри самогону від 05.01.2024 (а.с. 6).

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9,33,245,252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП України є повністю доведеною.

Разом з тим, суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що дане порушення не потягло за собою будь-яких наслідків, що негативно вплинули суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними виробами, а також суспільні відносини у сфері захисту прав споживачів та охорони здоров`я населення, відсутність умислу на вчинення адміністративного правопорушення та небажання порушувати будь-який визначений порядок, суд вважає за можливе звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності від адміністративної відповідальності за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, відсутність тяжких наслідків від вчиненого правопорушення, відсутність даних щодо притягнення раніше до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 156 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, у відповідності зі ст. 22 КУпАП, оскільки вчинене діяння будь-яких негативних наслідків не потягнуло.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 156 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. ч.3 ст. 156 КУпАП за малозначністю та закриття провадження у справі, судовий збір не підлягає стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст.22, ч. 3 ст. 156, ст. 44-3, 245, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 156 КУпАП за ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

3. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Людмила ЛОСЬ