Провадження № 3/761/8542/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Хмельницького, громадянку України, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

21 серпня 2024 року о 13 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, площа Михайлівська, 1, ОСОБА_1 здійснила викрадення чужого майна шляхом шахрайства на суму 620 грн. 00 коп. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила дрібне викрадення чужого майна, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату та час судового розгляду, у судове засідання не з`явилася. Жодних клопотань, у тому числі про відкладення, на адресу суду не направляла.

Так, суддя звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»). Однак, ОСОБА_1 до суду не прибула, розглядом справи не цікавилася, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористалася.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлялася про час та дату розгляду справи завчасно та належним чином, жодних клопотань до суду не направляла, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Суддя, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , дійшла таких висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст. 280 КУпАП закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно з положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року становить 3028 грн.

Так, ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, вартість викраденого майна для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 51 КУпАП не повинна перевищувати 1514 грн.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: даними протоколу серії ВАВ №578441 від 21.08.2024, складеним стосовно ОСОБА_1 ; рапортом ДОП ВП №4 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції Кузнєцової К. від 21.08.2024; даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.08.2024; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 21.08.2024, з яких встановлено, що 21.08.2024 потерпіла перебувала за адресою: м. Київ, площа Михайлівська, 1, де до неї підійшла жінка романської зовнішності, представилася як ОСОБА_1 , та попросила дати їй грошові кошти, пояснюючи, що вона вагітна та ходить просить у людей гроші. Так, потерпіла вирішила дати їй гроші та не помітила як ОСОБА_1 шахрайським шляхом викрала в неї 620 грн.; письмовою розпискою потерпілої ОСОБА_3 від 21.08.2024, з якої вбачається, що потерпіла отримала грошові кошти в сумі 620 грн., що були викрадені в неї 21.08.2024 за адресою: м. Київ, площа Михайлівська, 1, від працівників поліції. Жодних претензій остання не має; рапортом ст. ДОП ВП №4 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві капітана поліції Карповича О. від 01.10.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 під час розмови із потерпілою витягнула з гаманця останньої грошові кошти у сумі 620 грн. та пообіцявши, що вона повернеться і віддасть їй частину грошей, почала віддаляти. У той момент потерпіла покликала на допомогу наряд поліції. Так, ОСОБА_1 була затримана на стосовно неї працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Також суддя сприймає й письмові пояснення самої ОСОБА_1 від 21.08.2024, зі змісту яких встановлено, що 21.08.2024, перебуваючи за адресою: м. Київ, площа Михайлівська, 1, вона підійшла до раніше незнайомої їй жінки та попросила милостиню. У ході розмови шляхом обману, заговоривши потерпілу, виманила в неї 620 грн. Також ОСОБА_1 зазначила, що свою провину визнає у повному обсязі та зобов`язується більше не вчиняти крадіжок.

Таким чином, встановлені судом обставини в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 є винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, а тому, вона підлягає адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушниці, її відношення до скоєного, яке, як вбачається з матеріалів справи, фактично полягає у визнанні вини ОСОБА_1 у скоєному, майновий стан останньої.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Таким чином, враховуючи наведене приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

В порядку, визначеному ст. 401 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 401, ч.1 ст. 51, 245, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушницею штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушниці стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк