Справа № 187/1724/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 вересня 2024 року

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Караул О.А. розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ;

за порушення ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області з Відділення поліції № 10 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшли адміністративні матеріали складені відносно ОСОБА_1 .

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 754480 складеному від 28.08.2024 зазначено наступне.

28.08.2024 о 20.15 годині в садовому товаристві «Придніпровець» ОСОБА_1 керував автомобілем Мазда 5 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, не стійка хода). Від використання алкотестера «Драгер» відмовився, від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я відмовився для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Своїми діями особа порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 754469 складеному від 28.08.2024 зазначено наступне.

28.08.2024 о 20.15 годині в садовому товаристві «Придніпровець» ОСОБА_1 керуючи автомобілем Мазда 5 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку яка була подана освітлюваним диском, а в подальшому червоно-синім маячком та звуковим сигналом.

Своїми діями особа порушила вимоги п. 2.4 та п. 3.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Окрім того до суду з Відділення поліції № 10 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшов ще один адміністративний матеріал складений відносно ОСОБА_1 . Так у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 180163 складеному від 28.08.2024 зазначено наступне.

28.08.2024 ОСОБА_1 перебуваючи за місцем мешкання в нетверезому виді вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме погрожував фізичною розправою та виражався нецензурною лайкою в бік дружини ОСОБА_2 .

Своїми діями особа вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На доказ вини ОСОБА_1 додано:

протоколи про адміністративне правопорушення від 28.08.2024;

акт-28.08.2024 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в результаті якого зазначено, що водій від такого відмовився;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.08.2024;

відеозапис з нагрудної боді-камери поліцейського, на якому зафіксовано факт відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

протокол прийняття заяви від ОСОБА_2 та її письмовими поясненнями;

письмовими рапортами працівника поліції;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 07.06.2024;

Постановою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області

Караула О.А. від 17.09.2024 справи об`єднано.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав, обставин справи не оспорював, однак зазначив, що водійського посвідчення не отримував.

Так, у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визначено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доказана повністю та підтверджується зібраними по справі доказами.

Разом із тим, суд зауважує на п. 1.3 ПДР, який чітко визначає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.(п. 2.5 ПДР).

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення адміністративної відповідальності на особу за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, доказана повністю та підтверджується зібраними по справі доказами.

Також, суд зауважує на тому, що у п. 2.4 ПДР зазначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Разом із тим у п. 3.2 ПДР передбачено, що у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів). На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар. Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

З доданого до матеріалів справи відеозапису події вбачається невиконання водієм ОСОБА_1 вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

У ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачено, що невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Тож, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, доказана повністю та підтверджується зібраними по справі доказами.

При встановлених обставинах, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 повинен нести відповідальність за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом із тим у ч. 2 ст. 36 КУпАП передбачено: якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тож, враховуючи викладене, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд дійшов висновку про необхідність притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки матеріали справи не містять належних доказів отримання ОСОБА_1 водійського посвідчення.

За змістом ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 40-1, 122-2, 130, 173-2, 283, 287, 289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 та частиною 1 статті 173-2 КУпАП та на підставі частини 2 статті 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 копійок на користь держави (реквізити: отримувач: ГУК у Днiпр-кiй обл/ Дн-ка обл/ 21081300, р/р UA0004001, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувач: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху») без позбавлення права керування транспортними засобами.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на користь держави (реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу - судовий збір по справі №187/1724/24 про адміністративне правопорушення).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: О. А. Караул