П О С Т А Н О В А

Іменем України

"03" липня 2024 р. Справа153/921/24

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Швець Р.В. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 09.06.2024 о 00 годині 12 хвилин, по вул.Свободи, 58 в м.Ямпіль, керуючи транспортним засобом BMW 5250, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме: здійснив зіткнення з електроопором, після чого місце пригоди залишив.

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу місця проживання, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, серія ААД №133461 від 09.06.2024. На адресу суду повернувся конверт з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Звертаю увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до яких направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав судову повістку за належним адресом та яка повернулася в суд у зв`язку з відмовою від її отримання або відсутністю адресата за вказаною адресою, вважається належним повідомленням, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка повідомила таку адресу проживання під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «… сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п.2, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).

Також необхідно зазначити, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 працівниками поліції було повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Ямпільському районному суді Вінницької області, тобто, ОСОБА_1 був обізнаний про те, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього буде передана на розгляд до Ямпільського районного суду Вінницької області. Однак, він не вжив жодних заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.

Відповідно до статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4 КУпАП не належать до категорії справ, які розглядаються за обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому є підстави для розгляду справ у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п.2.10 а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до ст.122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дослідивши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААД №133461 від 09.06.2024; копію протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №133454 від 09.06.2024; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД №571378 від 09.06.2024; копію письмових пояснень ОСОБА_2 від 09.06.2024, ОСОБА_1 від 09.06.2024; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копію рапорта поліцейського СРПП ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції Зелінського О.М. від 09.06.2024; рапорт поліцеського СРПП ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області сержанта поліції Зелінського О.; відеозапис від 09.06.2024, вважаю вину ОСОБА_1 доведеною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а його дії кваліфікую, як залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП, не встановлено.

З врахуванням зазначених обставин справи та особи порушника ОСОБА_1 , який раніше притягався до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого, маю підстави застосувати відносно нього захід адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, який передбачений санкцією ст.122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст.122-4, 221, 283, 284 ч.1 п.1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Р.В. Швець