Житомирський апеляційний суд
Справа №287/2446/23 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі захисника адвоката Немировського В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Немировського Валерія Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Олевського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2023 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 06.10.2023 о 01 год. 15 хв., на автодорозі М-07, Київ-Ковель-Ягодин, 215 км, Олевський район, с. Жубровичі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водія відсторонено від керування транспортним засобом згідно ст. 266 КУпАП шляхом зупинки транспортного засобу у дозволеному місці згідно ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Немировський В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність через неповне та не об`єктивне дослідження обставин справи. Зокрема, посилається на ті обставини, що відповідальність за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, як зазначено в протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено, а також не взято судом до уваги, результати дослідження у медичній лабораторії «Діла».

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що електронну адресу захисника направлено копію постанови лише 10.11.2023, що підтверджується довідкою суду про доставку електронного листа (а.с. 50), а ОСОБА_1 отримав поштою 17.11.2023. Проте, постановою Житомирського апеляційного суду від 11.12.2023 апеляційна скарга повернута через відсутність належного підтвердження повноважень захисника. Захисник повторно через підсистему «Електронний суд» 15.12.2023 подав апеляційну скаргу.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення від 06.10.2023 (а.с. 5); постанову серії ЕЕАТ №7879825 від 06 жовтня 2023 року про накладення адміністративного стягнення за частиною 1 статті 122 КУпАП (а.с. 7) направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 8); рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП в Житомирській області ДПП сержант поліції Р.Біденка від 06.10.2023 та на відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 10), оцінюючи які, суд першої інстанції зробив висновок, що всі дії ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції після зупинки його транспортного засобу були направлені на ухилення від проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння та намагання залагодити виниклу ситуацію і домовитись з працівниками поліції.

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з відеозапису обставин події, які покладені судом першої інстанції в основу доведеності вини ОСОБА_1 , працівники поліції здійснюють огляд водія та пасажирів автомобілю і транспортного засобу протягом тривалого часу, після чого запитує у свого напарника «горілки не має», останній «що», напарник: «запаху не чути», останній каже «ні не чув». Потім працівник поліції запитує у ОСОБА_1 «алкогольні напої не вживали, а коли вживали наркотичні засоби, бо є ознаки, а тому вимушені запропонувати огляд», при цьому будь яких ознак не зазначає. ОСОБА_1 відповідає «не вживав, дуже втомлений» та запитує у поліцейського, де знаходиться медичний заклад, останній відповідає в м. Коростені. ОСОБА_1 не заперечує проти такого огляду, проте не має часу, бо на нього чекає мати. Окрім того, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння виписано до закладу охорони здоров`я - КНП «ОМСЦ» ЖОР (с. Зарічани Житомирської об`єднаної територіальної громади) і як наслідок, змушений пройти огляд в цьому закладі на стан наркотичного сп`яніння, але ніяк ні у м. Коростені. Таким чином відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду не є безумовною та такою, що тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 130 ч. 1 КУпАП.

З огляду на викладене та зафіксовані на відеозапису фактичні обставини події, дії та розмови працівників поліції, апеляційний суд вважає дії останніх такими, що вчинені з метою висловлення незаконної пропозиції проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за відсутності у водія реальних ознак наркотичного сп`яніння, передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), тому протокол не може бути прийнятим як належний доказ у справі.

На користь такого висновку свідчить і те, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці, не зовсім відповідають ознакам вказаним відповідно до п. 2, 4 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Так, ознака - поведінка, яка не відповідає обстановці не співпадає з ознаками наркотичного сп`яніння, а є ознакою алкогольного сп`яніння, що ставить під сумнів вказану ознаку.

Отже, зазначені факти викликають обґрунтовані сумніви у законності дій працівників поліції по складенню протоколу.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не підтверджуються доказами у справі, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Немировському Валерію Івановичу строк на апеляційне оскарження постанову Олевського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Немировського Валерія Івановича, подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2023 року скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь