Справа № 720/1803/24
Провадження 3/720/779/24
Справа № 720/1802/24
Провадження 3/720/778/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст.ст. 204-1 ч. 1, 185-10 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

21 червня 2024 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована на території Ванчиковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України, в результаті чого направлявся в напрямку 907 прикордонного знаку з метою незаконного перетину державного кордону із України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон без належних документів, що посвідчують особу та був виявлений на відстані 200 метрів від лінії держаного кордону, в подальшому вчинив злісну непокору прикордонному наряду, а саме не зупинився та вдався до втечі та був затриманий працівниками прикордонної служби, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон» та п.12 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин.

Відповідно до ст. 268 КУпАП вважаю, що справу про адміністративне правопорушення можливо розглянути у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вина ОСОБА_1 у спробі незаконного перетину державного кордону України та злісній непокорі законному розпорядженню та вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків повністю підтверджується дослідженими судом доказами, а саме протоколами про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне затримання, рапортом працівника прикордонної служби та іншими матеріалами справи.

Так, з рапорту головного сержанта відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_2 , вбачається, що в період несення служби ним було виявлено двох громадян України, серед яких був ОСОБА_1 , які перебували на відстані 200 метрів від лінії державного кордону на напрямку 907 прикордонного знаку, під час втечі він неодноразово повторив команду «Стій», одного порушника було затримано та доставлене до прикордонного пункту.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України

Згідно ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до п. 12 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України надається право вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у спробі незаконного перетину державного кордону України та злісній непокорі законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 та ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, а справи слід розглянути в одному провадженні, що відповідає положенням ст. 36 КУпАП.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, а також особу порушника, його майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за скоєне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 185-10 ч. 1, 204-1 ч. 1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

Постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 185-10 ч. 1, 204-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення:

-за ст. 185-10 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в дохід держави в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

-за ст. 204-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП остаточно призначити адміністративне стягнення у межах санкції статті встановленої за більш тяжке правопорушення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 (двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.