Справа № 758/6605/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року

Суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., за участі ОСОБА_1 , Горякіної І.Р., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого менеджером НАК «Нафтогаз Україна», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, працюючої ЗГХ «Holy Burger», яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

20 травня 2024 року о 23 годині 18 хвилини ОСОБА_1 в місті Києві на проспекті Європейського Союзу, 31А, керуючи транспортним засобом марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 722125 від 21 травня 2024 року, 20 травня 2024 року о 23 годині 18 хвилини ОСОБА_2 в місті Києві на проспекті Європейського Союзу, 31А, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушила вимоги п.п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав. Вказав, що у вчиненні дорожньо -транспортної пригоди винна ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 у судовому засіданні вину в чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнала. Вказала, що у вчиненні дорожньо -транспортної пригоди винний ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наданими суду письмовими доказами, зокрема: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД № 722124 від 21 травня 2024 року, схемою місця ДТП від 20 травня 2024 року, Висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 22 липня 2024 року № 7788/24-52, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Так, згідно схеми місця ДТП від 20 травня 2024 року, складеної інспектором ДПП Поліщук Д.М. в присутності водіїв вбачається, що:

- транспортний засіб марки «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , отримав пошкодження деформації лівої передньої двері, задньої лівої двері, ручки, заднього лівого крила, ЛФП, лівого дзеркала ЛФП;

- транспортний засіб марки «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , отримав пошкодження у виді деформації лівої сторони заднього бамперу, задньої лівої протитуманної ліхтаря, ЛФП.

Згідно з Висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 22 липня 2024 року № 7788/24-52 встановлено наступне:

«…1. Водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_2 повинна була керуватись вимогами п. 12.13 ПДР України.

2. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Hyundai Elantra» ОСОБА_1 повинен був керуватись вимогами п.п. 2.3б,д,13.1, 13.3 ПДР України.

3. Водій автомобіля «Hyundai Elantra» ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти зіткненню з моменту виникнення небезпеки для руху або з моменту виявлення перешкоди для руху з підстав зазначених у дослідженні.

4. Дії водія автомобіля «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_2 не суперечили вимогам ПДР України, з технічної точки зору.

5. Дії водія транспортного засобу «Hyundai Elantra» ОСОБА_1 не відповідали технічним вимогам п.п. 2.3б, д, 13.1, 13.3 ПДР України.

6. Дії водія автомобіля «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди.

7.Дії водія автомобіля «Hyundai Elantra» ОСОБА_1 , які не відповідали вимогам ПДР України, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди.»

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 13.1 ПДР України, Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Аналізуючи зазначені докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України доведена належними та допустимими доказами у справі.

Невизнання своєї провини правопорушником, суд визнає як спосіб захисту з метою уникнути відповідальність за вчинене правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, внаслідок чого його необхідно притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що, відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не є особою з інвалідністю, офіційно працює, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, вину не визнав.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують, відповідальність правопорушника згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, ступеню його вини, характеру вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Вирішуючи питання щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено судом, відносно ОСОБА_2 складено протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту ст. 124 КУпАП слідує, що об`єктивною стороною цього правопорушення є порушення правил дорожнього руху, яке привело до пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Суд не вправі вийти за межі визначені протоколом про адміністративне правопорушення та самостійно змінити як виклад фактичних обставин правопорушення, так і його юридичну кваліфікацію.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №722125, складеного відносно ОСОБА_2 , у ньому зазначено порушення останньою вимог пунктів 2.3 б, 13.1 ПДР України, що призвело до настання ДТП.

Надаючи правову оцінку такому протоколу, суд виходить із того, що склад правопорушення, зазначеного у ньому, матиме місце за одночасного порушення водієм вказаних пунктів ПДР України у їх сукупності.

Разом з цим, згідно з п. 6 Висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 22 липня 2024 року № 7788/24-52, дії водія автомобіля «Mitsubishi Outlander» ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди.

Наведене свідчить про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України.

Із урахуванням наведеного, суд вважає, що матеріали справи не містять належних доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на порушення ОСОБА_2 пунктів 2.3.б), 13.1 ПДР України, як про це зазначено у складеному відносно неї протоколі серії ААД №722125 від 21.05.2024, а тому підстави для притягнення її до відповідальності за обставин, вказаних у такому протоколі, відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовими позиціями Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на вчинення нею вказаного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи усе наведене вище, суд доходить до переконання про відсутність як в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження в справі про притягнення останньої до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33, 124, 221, 247, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Положення ч. 2 ст. 308 КУпАП передбачають, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Леся БУДЗАН