н/п 3/490/2468/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5006/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Демінська О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Миколаєва, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ПП001011 від 06.06.2024 року ОСОБА_1 06.06.2024 року о 14:20 год. рухаючись по вул. Маріупольській в м.Миколаєві, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів на таксі без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, визначених ч. 2 ст. 19, ч.1 ст. 58 ГК України, та без одержання ліцензії з певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Викликався в судове засідання, в тому числі, за допомогою SMS-повідомлення. Згідно довідки про доставку SMS, останній був обізнаний про дату судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, визнаються адміністративними правопорушеннями та тягнуть за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Об`єктом правопорушень, передбачених частиною першою статті 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Визначення господарської діяльності міститься, зокрема, у Господарському кодексі України (далі ГК України). Відповідно до статті 3 цього Кодексу під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 42 ГК України).

Згідно зі статтею 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єкти господарювання реалізують свою господарську компетенцію на основі права власності, права господарського відання, права оперативного управління відповідно до визначення цієї компетенції у цьому Кодексі та інших законах.

Отже, незалежно від наявності/відсутності мети отримання прибутку, господарською діяльністю є виготовлення, реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг, що здійснюється самостійно (ініціативно) та систематично.

Саме у разі здійснення такої (господарської) діяльності та реалізації господарської компетенції особи визнаються суб`єктами господарювання та підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку як юридична особа чи фізична особа підприємець (стаття 58 ГК України).

За відсутності в діяльності особи ознак самостійності (ініціативності) та систематичності, а також господарської компетенції відсутні підстави для висновку про її господарський характер, а отже, і про обов`язок особи зареєструватись як суб`єкт господарювання.

З огляду на зазначене під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 164 КУпАП, при встановленні об`єктивної сторони складу правопорушення, яке полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, з`ясуванню підлягають як факти здійснення реалізації продукції (виконання робіт чи надання послуг) особою без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, так і факти систематичності такої діяльності (три і більше разів), її самостійність та ініціативність, наявність в особи господарської компетенції щодо такої діяльності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, суб`єктом правопорушення було зазначено ОСОБА_1 , який згідно до протоколу надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності.

При цьому, викладені у протоколі твердження не підтверджені належними доказами.

ОСОБА_1 обставини, викладені у протоколі заперечив, про що вказав у графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності".

В матеріалах ї справи відсутні будь-які підтвердження того, що ОСОБА_1 займався господарською діяльністю, а саме перевезенням пасажирів. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено кого саме перевозив ОСОБА_1 , не відібрані пояснення осіб, яких він перевозив, на підтвердження факту перевезення пасажирів. Копії фотознімків транспортного засобу з позначкою таксі, які додані до протоколу, не можуть слугувати беззаперечним доказом провадження ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів.

Більше того, до загальних ознак господарської діяльність закон відносить в тому числі систематичність, однак в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП складеного відносно ОСОБА_1 не встановлено даної систематичності. Доказів цього факту також немає і в матеріалах справи.

За положеннями ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать, що матеріали справи не містять достатніх даних того, що ОСОБА_1 вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 164, ст.ст. 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення № ПП001011 від 06.06.2024 року.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя О.І. Демінська