ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 458/1165/23

Провадження № 33/4820/217/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря Забєліної І.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гопки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу адвоката Гопки Володимира Володимировича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , місце перебування згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

За постановою суду ОСОБА_1 08.12.2023, на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород, 118 км.+700 м, керуючи автомобілем MAN TGS 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепом BODEX KIS3WA д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб реагувати на її зміну, в результаті чого на засніженій ділянці дороги втратив керування транспортним засобом та з`їхав у к`ювет та здійснив перекидання транспортного засобу на праву сторону, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 та 2.3 (б) ПДР України, та, відповідно, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Гопка В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дунаєвецького районного суду від 13 лютого 2024 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Вказує, що постанова суду є незаконною, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Долучена до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №099520 від 08.12.2023 схема ДТП не містить інформації про те, чи наявні на відрізку автодороги Львів-Самбір-Ужгород 118км + 700м дорожні знаки, які би однозначно попереджали водія про наявність крутих поворотів на дорозі та відповідно водій зобов`язаний був би належним чином на них відреагувати та проявити більшу уважність та обережність під час керування транспортним засобом. При цьому схема ДТП містить відомості про наявний дорожній знак - 14.2, якого не існує в діючих правилах дорожнього руху.

Так за зображенням дороги, місце де відбулася ДТП має різке заокруглення, а тому відповідно до Правил дорожнього руху на таких відрізках мають бути встановлені відповідні знаки.

Суд не взяв до уваги відомості викладені у відповіді № 03-204/08-03 від 23.01.2024 року Начальника служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівські області щодо наявності дорожніх знаків на відрізку дороги Львів-Самбір-Ужгород 118км + 700м, з яких можна прийти до висновку, що працівник поліції при складанні схеми ДТП до протоколу ААБ № 099520 від 08.12.2023 або не вказав наявність на відрізку автодороги всі наявні попереджувальні знаки, яких зобов`язаний був дотримуватися водій ОСОБА_1 або ж такі були відсутні, що не дає точної і достовірної впевненості в тому, що водій ОСОБА_1 здійснив порушення п. 12.1 та п. 2.3 (б) ПДР.

Також суд не дав оцінки наданій на звернення ОСОБА_1 відповіді щодо погодних умов в період з 09:00 години 07.12.2023 року по 04:00 годину 08.12.2023 року.

Враховуючи, що матеріали адміністративної справи не містять будь-яких доказів умисних дій ОСОБА_1 , таких як перевищення швидкості, не дотримання вимог інших наказових, обмежувальних, або попереджувальних знаків, а також відсутня необережність у керуванні транспортним засобом, оскільки останній повідомив в суді, що під час керування транспортним засобом на відрізку дороги, яка перебувала у засніженому стані почав пригальмовувати ще заздалегідь, у суду не було підстав стверджувати про порушення ПДР ОСОБА_1 .

Схема ДТП та отримані відомості про встановлені дорожні знаки та погодні умови доводять відсутність вини ОСОБА_1 , а тому у суду першої інстанції було достатньо підстав для повернення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання або закриття провадження у справі.

Щодо посилання суду на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 14 лютого 2018 року № 735/1246/15-а, то в цій справі оскаржувалася постанова працівників поліції про накладення адміністративного стягнення і справа була розглянута за позовом особи, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності за правилами розгляду справ по КАСУ та вона не є аналогічною з тією яка була розглянута Дунаєвецьким районним судом відносно ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи. яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Гопки В.В., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Судом першої інстанції зазначені вимоги закону дотримані.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 08.12.2023 серії ААБ №099520 ОСОБА_1 08 грудня 2023 року на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород, 118 км.+700 м, керуючи автомобілем MAN TGS 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепом BODEX KIS3WA д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб реагувати на її зміну, в результаті чого на засніженій ділянці дороги втратив керування транспортним засобом та з`їхав у кювет та здійснив перекидання транспортного засобу на праву сторону, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Такими діями ОСОБА_1 порушив п.12.1 та 2.3 (б) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №099520 від 08.12.2023, у якому викладені обставини вчиненого правопорушення та у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначені пояснення ОСОБА_1 про визнання вини та його підпис;

- схемою місця ДТП, яка підписана водієм без зауважень;

- рапортом від 08.12.2023, з якого видно, що ОСОБА_1 повідомив поліцію про факт ДТП, де з`їхав у кювет.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до п. 2.3 (б), п.12.1 Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Суд першої інстанції правильно встановив, що водій ОСОБА_1 08.12.2023 у темну пору доби, при засніженому покритті дороги, керуючи вантажним транспортним засобом, не дотримався вимог п. 2.3 (б), п.12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб реагувати на її зміну, в результаті чого втратив керування транспортним засобом та з`їхав у кювет, де транспортний засіб перекинувся на праву сторону, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, отже скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги адвоката Гопки В.В. про те, що матеріали адміністративної справи не містять будь-яких доказів умисних дій ОСОБА_1 , таких як перевищення швидкості, не дотримання вимог інших наказових, обмежувальних, або попереджувальних знаків, а також відсутня необережність у керуванні транспортним засобом, оскільки останній повідомив в суді, що під час керування транспортним засобом на відрізку дороги, яка перебувала у засніженому стані почав пригальмовувати ще заздалегідь, а тому у суду не було підстав стверджувати про порушення ПДР ОСОБА_1 .

Апеляційний суд виходить з того, що дорожній рух становить діяльність з підвищеним ризиком, під час якої можуть виникати непередбачувані ситуації як в силу певних зовнішніх факторів (наприклад ожеледиця, інші складні погодні умови або повалене дерево), так і в силу людських помилок, необережності, необачності, а також порушення ПДР. Тому на учасників дорожнього руху покладається обов`язок дотримуватися не лише чітко визначених правил, як наприклад обмеження швидкості, але й загальних засад безпеки руху, що визначаються дорожньої обстановкою, що склалася.

Водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та в разі виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу за необхідності.

Таким чином, наявність несприятливих погодних умов на ділянці дороги, темна пора доби, зобов`язували водія ОСОБА_1 враховувати вказану дорожню обстановку та вживати заходи щодо безпечності дорожнього руху (дотримуватись безпечної швидкості), тобто враховуючи погодні та технічні обставини він повинен був виконувати вимоги п.12.1 ПДР України, а саме контролювати швидкість автомобіля та враховувати дорожні обставини під час руху.

Виходячи зі змісту положень п. 12.1 ПДР України, саме на водієві лежить обов`язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, який під час керування транспортним засобом повинен враховувати дорожню обстановку, в тому числі пору року, атмосферні явища, стан поверхні проїзної частини і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Не впливають на законність постанови суду посилання в апеляційній скарзі на недоліки схеми ДТП від 08.12.2023, оскільки вказана схема підписана водієм ОСОБА_1 , будь-яких зауважень щодо схеми останній не зазначив.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що схема ДТП містить відомості про наявний дорожній знак - 14.2, якого не існує в Правилах дорожнього руху.

Так в Правилах дорожнього руху наявні дорожні знаки, які вказують напрямок повороту дороги, зокрема знак 1.4.2 - рух ліворуч.

І суд апеляційної інстанції вважає, що на ділянці дороги де сталася дорожньо-транспортна пригода наявний знак 1.4.2, при цьому на схемі ДТП вказаний дорожній знак помилково зазначений 14.2.

Не вважає суд апеляційної інстанції слушними доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги відомості викладені у відповіді № 03-204/08-03 від 23.01.2024 року Начальника служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівські області щодо наявності дорожніх знаків на відрізку дороги Львів-Самбір-Ужгород 118км + 700м, оскільки зазначені у відповіді № 03-204/08-03 від 23.01.2024 року відомості не мають доказового значення у справі.

За таких обставин, враховуючи цілу низку матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.3 (б), п.12.1 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою і підстав для її скасування немає.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Гопки В.В. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК