Провадження №3/447/919/24
Справа №447/1720/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Друзюк М.М.., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

встановила :

ОСОБА_1 , 24.05.2024 на протязі усього дня не повідомив про місце свого тимчасового перебування ВП№2, чим своїми діями порушив терміновий заборонний припис серії АА №339058 від 23.05.2024, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав, просив суворо не карати про що подав відповідну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису

Дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та долучені до них матеріали, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №375539 від 16.06.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №339058 від 23.05.2024 та іншими матеріалами.

У зв`язку з тим, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, матеріали адміністративної справи, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу .

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10( десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 ( сто сімдесят ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави у розмірі 605,60 гривень

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Друзюк М. М.