ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2231/24 Справа № 202/7558/24 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г.О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

за участю:

адвоката - Благодєтєлєвої Є.Я.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 34000 (тридцять чотири) гривень, з конфіскацією знаряддя виробництва, сировини та грошових коштів, одержаних внаслідок цього адміністративного правопорушення, відповідно протоколу від 04 червня 2024 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 червня 2024 року ДОПСП ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАД № 174105, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 , 04 червня 2024 року о 13 годині 40 хвилині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала реалізацію електронних сигарет не маючи ліцензії на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Зазначила, що суд першої інстанції розглянув справу за її відсутності, копію постанови отримала лише 19 серпня 2024 року. Просила визнати причини пропуску строку поважними.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята при неповному з`ясуванні обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу без виклику ОСОБА_1 , чим порушив її право на захист, не надав можливості надати свої пояснення, заперечення з приводу протоколу.

Судом першої інстанції було не вірно застосовано норми матеріального права.

Стосовно протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, апелянт зазначила, що в протоколі про адміністративне правопорушення суттю правопорушення зазначено, що « ОСОБА_1 здійснювала реалізацію електронних сигарет не маючи ліцензій на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах». Чим працівник поліції доводить вказану обставину - не зрозуміло, без яких дозвільних документів - так само не зрозуміло, чим саме підтверджується факт роздрібної торгівлі - також не зрозуміло.

Вказує, що електронні сигарети не є виробами з тютюну чи його промислових замінників, що відносяться до відповідних кодів УКТ ЗЕД.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження торгівлі будь-чим, зокрема електронними сигаретами.

Зазначає, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, а тому не може бути суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.

Необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

В судовому засіданні адвокат Благодєтєлєва Є.Я. підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про місце, день та час судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Ухвалюючи оскаржену постанову у справі про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд 1-ї інстанції виходив із того, що вина останньої у вчинені інкримінованих їй адміністративних правопорушень доведена повністю та підтверджена сукупністю доказів, наявних у матеріалах справи.

Проте, з даним висновком не можна погодитись з огляду на наступне.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд 1-ї інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не містять встановлених саме судом першої інстанції опису фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення. В оскарженій постанові не зазначено, в чому саме виявились такі правопорушення, не викладено їх об`єктивну сторону. Судом лише зазначені обставини, як вони викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не підтверджується фактичними даними, встановленими судом 1-ї інстанції. А тому оскаржена постанова є невмотивоманою та не обгрунтованою, ухваленою із істотними порушеннями вимог ст. 280 КУпАП, що тягне її скасування.

Щодо визнання ОСОБА_2 оскарженою постановою суду винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП слід зазначити наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадової особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену КУпАП.

За приписами ч. 1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

З системного аналізу наведених норм слідує, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є спеціальний суб`єкт - посадова особа суб`єкта господарювання, яка здійснює господарську діяльність без відповідного дозволу (ліцензії). Разом з тим, матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем чи якимось чином зареєстрована як підприємець, а тому не являється суб`єктом вказаного правопорушення, що унеможливлює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, інкримінований ОСОБА_1 .

Крім того, слід звернути увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №174105 від 04.06.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 , не містить даних про особу, якій було реалізовано тютюнові вироби, протягом якого часу вона здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжжок часу, а не конкретна дата й час, оскільки господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер); всі встановлені окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для висновку про здійснення господарської діяльності.

При цьому, для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП слід обов`язково встановити, чи здійснювалась нею господарська діяльність, яка підлягає ліцензуванню.

Виходячи із викладеного апеляційний суд вважає, що підстав для оцінки діяльності ОСОБА_1 як систематичної, з метою одержання прибутку, тобто, господарської в розумінні ст.ст. 3, 42 ГК України немає, оскільки належних та допустимих доказів цих обставин суду не надано.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Малофеєва проти Росії», «Карєлін проти Росії» у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду встановлено, що судом 1-ї інстанції порушено принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на формально перелічених документах та суд 1-ї інстанції не навів обґрунтованих висновків щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Враховуючи, що у складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 174105 від 04.06.2024 не наведено обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративних правопорушень, а ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та не надано достатніх доказів вчинення адміністративних правопорушень, слід визнати, що наведені порушення вимог закону є істотними та такими, що унеможливлюють встановлення в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, справа на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати не винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та провадження до даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вилучені речі відповідно до протоколу та вилучення від 04.06.2024 року - повернути.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко