Справа №534/1316/24
Провадження №3/534/350/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха Олег Володимирович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП, ч.2 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

На розгляд до Комсомольського міського суду Полтавської області надійшли три протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП, ч.2 ст.130 КУпАП.

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 30.05.2024 справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122, ч.5 ст.126 КУпАП об`єднані в одне провадження для спільного розгляду.

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.07.2024 справа про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП та справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП об`єднані в одне провадження для спільного розгляду.

Згідно протоколу серії ААД №282660, 21.05.2024 о 20 год 25 хв в м. Горішні Плавні по вул. Першопрохідців, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.9.4 ПДР України, перед поворотом завчасно не подав сигнал покажчиком повороту, але не менш як за 50-100 м у населених пунктах.

Згідно протоколу серії ААД №654200, 21.05.2024 о 20 год 30 хв в м. Горішні Плавні по вул. Першопрохідців, ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.1 А ПДР України, будучи особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, керував транспортним засобом ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно протоколу серії ААД №654189, 21.05.2023 о 20 год 30 хв в м. Горішні Плавні по вул. Першопрохідців, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

У судові засідання: 18.06.2024, 08.07.2024, ОСОБА_1 будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився, а судові повістки повернулася на адресу суду із відмітками поштового відділення про їх не вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 викликався до суду шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації.

Крім того, в судові засідання призначені 18.06.2024 та 08.07.2024 ОСОБА_1 викликався шляхом публікації оголошення про виклик на веб-порталі судової влади України.

Також, згідно із записом у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений про те, що розгляд даної справи відбудеться в Комсомольському міському суді Полтавської області, під підпис у протоколі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, беручи до уваги, що присутність особи при розгляді справ, передбачених ст.122, ст.126 та ст.130 КУпАП, обов`язковою законодавцем не визначена, і ОСОБА_1 був повідомлений у встановленому законом порядку про судове засідання, суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Так, згідно протоколу серії №282660, 21.05.2024 о 20 год 25 хв в м. Горішні Плавні по вул. Першопрохідців, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.9.4 ПДР України, перед поворотом завчасно не подав сигнал покажчиком повороту, але не менш як за 50-100 м у населених пунктах.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії підлягають кваліфікації за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки він порушив правила користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: відеозаписом, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 керує транспортним засобом ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , і здійснюючи поворот праворуч не подав сигнал покажчиком повороту завчасно до початку маневру, не менш як за 50-100 м у населених пунктах.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пунктами 1.4, 1.5).

У відповідності до п. 9.4 ПДР України, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Як убачається з переглянутого відео з камери відеореєстратора та нагрудної бодікамери поліцейського, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом завчасно не подав сигнал покажчиком повороту, але не менш як за 50-100 м у населених пунктах.

Відповідно до ч.2 ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема статтями 121-127, 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Так, згідно протоколу серії ААД №654200, 21.05.2024 о 20 год 30 хв в м. Горішні Плавні по вул. Першопрохідців, ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.1 А ПДР України, будучи особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, керував транспортним засобом ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії підлягають кваліфікації за ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.04.2024), повторно протягом року, керував транспортним засобом ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: відеозаписом з автомобільного реєстратора та з нагрудної бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 керує транспортним засобом ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , копією постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.04.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3 400 грн, довідкою ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, відповідно до якої згідно обліковим даним Національної поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пунктами 1.4, 1.5).

У відповідності до п.2.1 А ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема статтями 121-127, 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 гривень без позбавлення права керування транспортним засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Як убачається зі змісту складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №654189, 21.05.2023 о 20 год 30 хв в м.Горішні Плавні по вул. Першопрохідців, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2,3,4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України №1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. У свою чергу, ознаками наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається з переглянутого запису відеофіксації правопорушення та копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №282660 від 21.05.2024, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з тим, що 21.05.2024 о 20 год 25 хв в м. Горішні Плавні по вул. Першопрохідців, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.9.4 ПДР України, перед поворотом завчасно не подав сигнал покажчиком повороту, але не менш як за 50-100 м у населених пунктах.

Судом встановлено, що у водія транспортного засобу ОСОБА_1 поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, такі як звужені зіниці очей, які не реагують на світло та неприродна блідість обличчя, що узгоджується із вимогами Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані ознаки наркотичного сп`яніння поліцейським були перевірені.

При цьому суд зазначає, що працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи вживав він протягом останніх 30 діб наркотичні засоби, на що ОСОБА_1 відповів, що вживав.

У зв`язку з наявними ознаками наркотичного сп`яніння, останньому запропоновано пройти огляд в найближчому медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння. Натомість від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суд наголошує, що у доданому відеозаписі, який долучено до матеріалів справи зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння. Працівниками поліції вказані правопорушнику підстави огляду на стан наркотичного сп`яніння, зокрема зазначено про наявність таких ознак наркотичного сп`яніння, як: звужені зіниці очей, які не реагують на світло та неприродна блідість обличчя.

Суд зазначає, що працівниками поліції ще раз було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 повторно відмовився.

Працівники поліції також роз`яснили, що відносно нього буде складений протокол за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснили наслідки складання такого протоколу та вказали, що подальший рух на автомобілі йому заборонено. Водійське посвідчення у ОСОБА_1 працівниками поліції не вилучалось, так, як посвідчення водія він не отримував.

В матеріалах справи мається направлення на огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння із вказаними ознаками наркотичного сп`яніння до закладу охорони здоров`я м. Горішні Плавні та м.Кременчука.

Суд вказує, що працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП, наслідки складення відносно нього протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП та зазначили, що подальший рух на автомобілі йому заборонено.

Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений після його складення, копію протоколу йому було вручено.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.04.2024 (справа №524/3218/24), ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього захід адміністративного впливу у виді суворої догани.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей), об`єктивно узгоджуються між собою та наданим записом відеофіксації порушення, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема статтями 121-127, 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП України в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля є ОСОБА_2 .

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на те, що автомобіль ВАЗ-21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , то, додаткові адміністративні стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу та конфіскації транспортного засобу судом не застосовуються.

Згідно довідки ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, за обліковими даними Національної поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував.

Відповідно до абз.3 п. 28 постанови пленуму ВС України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст.122, ст.122-2, ч.3 ст.123, ст.124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

З огляду на викладене, суддя вважає за необхідне накласти на порушника адміністративне стягнення: за ч.2 ст.122 КУпАП - у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч.5 ст.126 КУпАП - у виді штрафу розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу; за ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу та без конфіскації транспортного засобу.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.40-1, 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, ч.5 ст.126 КУпАП, ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 510 (п`ятсот десять) гривень;

за ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортним засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу;

за ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.

У порядку ч.2 ст.36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу та без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 81 600 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Солоха