Справа № 740/2586/24
Провадження № 3/740/1158/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 вересня 2024 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

17.04.2024 о 17 год. 00. хв. у м Ніжині по вул. Курилівській, 56, водій ОСОБА_1 керував т/з «Фольксваген», р. н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, порушення мови, порушення координації рухів); від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння - відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху, таким чином, учинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Указаний факт підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу, актом огляду на стан сп`яніння, розпискою ОСОБА_1 , постановою серії ЕНА № 1935169, сд-диском з відеозаписом, доданими до протоколу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився з обставинами протоколу, вину не визнав. Пояснив, що того дня дійсно керував автомобілем, оскільки їхав до свого знайомого, однак не о 17 год. 00 хв, як зазначено в протоколі, а раніше. Коли під`їхали поліцейські, він сидів в автомобілі, при цьому ним не керував. Зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, але за умови, що працівники поліції привезуть його назад. Поліцейські погрожували, що заберуть автомобіль на штрафмайданчик, а тому він і написав розписку про те, що зобов`язується не керувати транспортним засобом. Зазначив, що того дня щодо нього працівники поліції винесли постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу, який він уже сплатив. Також повідомив про подію, яка сталась напередодні вказаних у протоколі обставин, коли працівники поліції також пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він тоді погодився, але потім добирався в комендантську годину до автомобіля пішки, тому цього разу він відмовився, бо поліцейські відмовилися його привезти назад до автомобіля.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Царенко А. А. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, працівники поліції не роз`яснили останньому його прав, не запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, не повідомили, які ознаки наркотичного сп`яніння він має. Крім того, час у протоколі та на відеозаписі різняться.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП установлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП суддя вважає, що наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені суддею, є належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

За правилами п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінивши наявні в справі докази в сукупності, суддя дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 сидить на передньому водійському сидінні в автомобілі за кермом, на пропозицію поліцейського пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі - відповів, що не буде цього робити, що погодиться пройти огляд лише за умови, якщо працівники поліції привезуть його назад.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується й іншими документами, доданими до протоколу, зокрема, розпискою ОСОБА_1 від 17.04.2024 про зобов`язання не керувати транспортним засобом; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1935169, якою встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР України, чим учинив адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП. При цьому невизнання вини та непогодження з обставинами протоколу свідчать про намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Разом з цим слід зазначити, що на підставі лише відповідних ознак, які виявляють поліцейські, останні можуть направити особу для проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, і водій зобов`язаний його пройти, щоб підтвердити чи спростувати виявлені поліцейськими ознаками. Порядок і обсяг виявлення ознак сп`яніння поліцейськими самі по собі не впливають на кваліфікацію дій водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з рішенням у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі викладеного суддя вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 1, 7, 9, 23, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Строк звернення постанови до виконання - три місяці.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови відповідно до ст. 308 КУпАП, що становить 34 000,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя І. М. Шевченко