ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності захисника Ткаченка Дениса Володимировича, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу захисника Ткаченка Д.В., подану на постанову Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до змісту постанови 09 вересня 2023 року о 00 годині 15 хвилин, за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 45, було зупинено транспортний засіб «BMW 528» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820» № ARHK-0528. Результат позитивний 1, 95 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Ткаченко Д.В. подав апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, захисником подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року. Подане клопотання захисник мотивував тим, що ним, як захисником Ткаченка Д.В. 20 листопада 2023 року до Дніпровського апеляційного суду подано апеляційну скаргу. Однак, 30 листопада 2023 року з сайту «Судова влада України» та Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 та його захиснику стало відомо, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року повернуто апеляційну скаргу. Дізнавшись про мотиви повернення апеляційної скарги 30 листопада 2023 року захисником подано апеляційну скаргу із відповідними додатками, однак строк апеляційного оскарження постанови, відповідно до статті 294 КУпАП вважається пропущеним. У зв`язку з вищевикладеним, захисник вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та просить поновити цей строк.

Обґрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що працівниками поліції, в порушення вимог ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» не було роз`яснено ОСОБА_1 причини зупинки його транспортного засобу, не роз`яснено його прав та обов`язків. Даний факт підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписами з нагрудних відеокамер працівників поліції, оскільки з них не вбачається дотримання працівниками поліції процедури зупинки транспортного засобу у відповідності до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Захисник зазначає, що зупинка водія, без поважних на те підстав є незаконною, тому всі подальші вимоги поліції, зокрема і проходження огляду на стан сп`яніння, волій виконувати не зобов`язаний.

Захисник вказує, що побачивши показники, які видав технічний пристрій Drager Alcotest 6820 ОСОБА_1 не був згоден з даним результатом та не підписав чек, який видав технічний пристрій Drager Alcotest 6820. Проте, працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі та одразу у було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Після складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поїхав до спеціалізованого медичного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Відповідно до висновку КП «ДБКЛПД» ДОР від 10.09.2023 року станом на 09.09.2023 року о 01 годині 30 хвилин ознак сп`яніння у водія ОСОБА_1 не виявлено.

У свою чергу, як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису ОСОБА_1 не було роз`яснено порядок проведення огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 не було видано направлення на огляд, що свідчить про порушення працівниками поліції Порядку огляду водія на стан сп`яніння.

Захисник вказує, що градуювання Alcotest 6820, яким проводився огляд ОСОБА_1 відбувалось з порушенням вказаного у Інструкції з експлуатації газоаналізатору Драгер 6820 шестимісячного терміну. Крім того, захисник зазначає, що огляд проводився 09.09.2023 року о 00:25 год. При температурі повітря 20 оС, однак згідно довідки Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології від 06.11.2023 року встановлено, що в період з 24:00 годин 08 вересня 2023 року по 02:00 годину 09 вересня 2023 року, за даними спостережень авіаметеоролічної станції температура повітря складала 16,6 оС та 14,3 оС.

З огляду на вищевикладене огляд здійснений з порушенням вимог як закону, так і інструкції з експлуатації технічного засобу.

Захисник, посилаючись на практику Верховного суду, викладеній у постанові від 28.05.2020 року у справі 524/4668/17, вказує, що суд першої інстанції не обґрунтовано взяв до уваги рапорт працівника поліції, оскільки даний документ не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Під час апеляційного розгляду справи захисник Ткаченко Д.В. повністю підтримав подану стороною захисту апеляційну скаргу і просив про скасування постанови суду та про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Перевіривши витребувані із Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вислухавши самого ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ст. 294 КУпАП).

Право апеляційного оскарження можливе абсолютно по кожному адміністративному правопорушенню (ст.ст. 130, 124, 172-11, 184 КУпАП та інші правопорушення).

Розглядаючи клопотання про поновлення апелянту строків апеляційного оскарження зазначеної судової постанови, апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_2 слушними, оскільки захисником пропущено строк апеляційного оскарження з підстав, які не залежали від нього. Так, матеріалами справи встановлено, що перша апеляційна скарга була подана захисником 20 листопада 2023 року, тобто у строки, передбачені ст.294 КУпАП. Однак 28 листопада 2023 року постановою Дніпровського апеляційного суду подану апеляційну скаргу повернуто, а копія судового рішення направлена захиснику Ткаченку Д.В. 01 грудня 2023 року. Однак, повторно, із дорученням необхідних документів 30 листопада 2023 року захисником направлено другу апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Тому, на думку апеляційного суду, наявні підстави для поновлення строків апеляційного оскарження постанови як пропущені із поважних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.9а Правил дорожнього руху.

Судом першої інстанції не було дотримано вказаних вимог закону при розгляді справи.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо визнання неналежними доказами результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестеру «Драгер 6820» через відсутність даних відносно чинних сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку та калібрування з наступних підстав.

Відповідно до Європейського стандарту EN 15964: 2011, який наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі від 30.12.2014 №1494 прийнято як національний стандарт із позначенням ДСТУ EN 15964: 2014 «Пристрої багаторазового використання для контролю видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань» (EN 15964: 2011, IDT), газоаналізатори для контролю вмісту алкоголю у повітрі Drager Alcotest® концерна Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина) в Україні використовуються за правилами зазначеного стандарту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 № 1314-VII (зі змінами) термін періодична повірка засобів вимірювань використовується в такому сенсі перевірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірники вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «градуювання» та міжповірочний інтервал вказаних приладів становить 1 рік.

Для використання приладів у професійній діяльності в підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я, службах охорони праці та безпеки підприємств необхідно своєчасне проведення операцій «Сервісне обслуговування», «Калібрування» та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців.

Відповідно до наданих матеріалів у чеку драгера із результатом тестування на алкоголь є посилання на останнє калібрування 06.12.2022 року. Отже, на час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння 09.09.2023 року 1 рік ще не минув, тож у даному випадку огляд водія працівниками поліції проводився газоаналізатором, який відповідав вимогам чинного законодавства.

Однак, дослідивши надані суду апеляційної інстанції матеріали адміністративної справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, був проведений з порушенням вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, оскільки останній висловлював незгоду із результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу, поліцейським не було запропоновано водію проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, не надано водію направлення для проходження відповідного огляд.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Так, згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо відсутності порушення процедури огляду водія на стан сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеного огляду. Даний факт підтверджується висновком КП «ДБКЛПД» ДОР, відповідно до якого ОСОБА_1 протягом двох годин з моменту зупинки транспортного засобу самостійно прибув до вищевказаного медичного закладу та пройшов огляд. Результат огляду відсутність ознак наявності алкогольної речовини.

Під час апеляційного розгляду, було переглянуто відеозапис з бодікамери працівників поліції, де зафіксовано, що 09 вересня 2023 року працівниками патрульної поліції за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 45, було зупинено транспортний засіб «BMW 528» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .. Під час спілкування водія та працівників патрульної поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, на що він погодився. Далі, один з працівників патрульної поліції дістав з багажнику службового автомобіля вказаний прилад для проходження огляду, запропонував ОСОБА_1 вибрати на власний розсуд мундштук та відкрити його та надав прилад Drager Alcotest 6820 для продуття. Результат огляду був позитивний 1,95‰. Прилад було надано ОСОБА_1 для ознайомлення з результатами, після чого ОСОБА_1 не погодившись із результатами огляду запитав про можливість проведення огляду у медичному закладі, на що працівник поліції повідомив про відсутність сенсу такого огляду.

Так, у порушення статті 266 КУпАП та п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, при направленні ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння працівниками поліції не було зафіксовано факту повідомлення ОСОБА_1 про видачу письмового направлення, та не повідомлено про заклад охорони здоров`я у якому повинно було бути проведено медичний огляд.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгода з його результатами є обов`язковими.

Відсутність фіксування здійснення направлення свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Наданий відеозапис свідчить, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, пройшов огляд за допомогою "Драгер", однак не погодився з результатом огляду.

Згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Клопотання захисника Ткаченка Дениса Володимировича задовольнити.

Поновити захиснику Ткаченку Денису Володимировичу строк апеляційного оскарження постанови Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року, як пропущеного із поважних підстав.

Апеляційну скаргу захисника Ткаченка Дениса Володимировича - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун