Справа № 571/1794/24
Провадження № 3/571/1077/2024

П О С Т А Н О В А

іменем України

23 вересня 2024 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в особі судді Комзюк А.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЧЦП №173523 від 14.08.2024, « ОСОБА_1 о 10 год. 30 хв. 14.08.2024 намагався порушити державний кордон України на напрямку Хміль (Україна) Дзержинськ (РБ). Громадянина ОСОБА_1 було виявлено п/н «КрП» поблизу АДРЕСА_2 , до лінії ДК-16 км, до н.п. Хміль 4 км, до п/зн 0866 16 км. Під час особистої бесіди з п/н громадянин ОСОБА_1 повідомив, що йому відомо, що його розшукує військкомат, але він не хоче призиватися до лав ЗСУ у зв`язку з віком та просив не повідомляти військкомат, а надати можливість самостійно залишити територію України, в тому числі в незаконний спосіб. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 здійснив спробу порушення державного кордону та своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 статті 204-1 КУпАП».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе не визнав та пояснив, що в той день знайомий поросив поїхали з ним в с.Глинне Сарненського району та завезти надгробні пам`ятники на кладовище, які виготовляв на замовлення. На блокпосту біля с.Хміль їх зупинили, перевірили документа та повідомили, що будуть складати протокол за перебування у прикордонному районі без пропумку. Він не заперечив щодо зазначеного, оскільки пропуску у контрольований прикордонний район не мав. Протокол не читав а в протоколі написав, що визнає свою вину, оскільки розумів, що протокол складено за порушення прикордонного режиму. Наміру петинати кордон не мав, оскільки має право на відстрочку, оскільки доглядає хвору матір ОСОБА_2 , 1937 р.н., яка з 2017 року є лежачою та потребую постійного стороннього догляду. Просить прийняти рішення згідно закону.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП настає у разі перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Тобто, диспозиція даної статті передбачає відповідальності за вчинення умисних дій, спрямованих на незаконне перетинання державного кордону України.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд наголошує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність у її діях складу та події адміністративного правопорушення. При цьому, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» у цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у підтвердження того, що правопорушення мало місце. ОСОБА_1 стверджує, що наміру на незаконний перетин Державного кордону України не мав, оскільки має право на відстрочку.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у ньому.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.62 Конституції Украни, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Положеннями п.1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247,280,283,284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя А.Ф.Комзюк