Справа № 194/875/24
Номер провадження 3/194/337/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 06.05.2024 року о 14-30 год. в м. Тернівка по вул. Харківська, як водій автомобіля Renault Logan д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 06.05.2024 року о 14-30 год. в м. Тернівка по вул. Харківська, керував автомобілем Renault Logan д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Букур М.Є. не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені у передбаченому законом порядку своєчасно та належним чином, що підтверджується довідками про доставляння sms-повідомлення та довідками про доставку документів до електронного кабінету, письмових заперечень щодо складених протоколів до суду не надали.

Суд вважає за необхідне зауважити, що судом призначався розгляд справи п`ять разів, втім жодного разу судовий розгляд за участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Букур М.Є. не відбувся. Так, судові засідання, які були призначені на 30.05.2024 року, 07.06.2024 року, 25.06.2024 року відкладались за клопотанням захисника адвоката Букур М.Є. Судове засідання, призначене на 21.06.2024 року, було відкладено у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по іншому провадженню. Також, в судове засідання, яке призначено на 08.07.2024 року, тобто на момент розгляду справи, було подано клопотання захисника адвоката Букур М.Є. про необхідність відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з проходженням ОСОБА_1 медичного обстеження в закладі охорони здоров`я. Судом береться до уваги, що медичне обстеження призначено на 10-30 год., а судове засідання призначене на 13.10.год, отже ОСОБА_3 мав можливість з`явитися для розгляду у судове засідання. Окрім того, участь ОСОБА_1 при розгляду цієї справи не є обов`язковою, отже в судове засідання міг заявитися його захисник адвокат Букур М.Є.

Втім, суд зауважує, що всі дати судових засідань були попередньо узгоджені з стороною захисту, та в них з`являлася потерпіла сторона, яка наполягала на розгляді справи за їх відсутності. Однак, як було наголошено судом, жодного разу судовий розгляд за участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Букур М.Є. не відбувся. Також суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_2 , який наголошує на пришвидшенні розгляду справи, та який вважає, що дії ОСОБА_1 спрямовані на уникнення відповідальності за ст. 124 КУпАП, що має наслідком для нього, як для потерпілої сторони, відтермінування отримання компенсації за спричинену шкоду, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 .

Вказані обставини, з огляду на принцип своєчасного розгляду справи, свідчать про затягування з боку сторони захисту розгляду справи у встановлені строки, та дії останніх можуть свідчити про зволікання розумної тривалості судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України" згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, забезпечив можливість для належного правового захисту останнього, втім поведінку правопорушника розцінює як таку, що направлена на затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП та уникнути відповідальності за скоєне.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 124 та статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені обставини, оскільки ОСОБА_1 та його захисник своєчасно сповіщались про час і місце розгляду справи, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. ст. 1, 245 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши потерпілого, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

На підставі пункту 4 розділу Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Пункт 6 розділу Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 06.05.2024 року о 14-30 год. в м. Тернівка по вул. Харківська, відбулась ДТП за його участі та за участі водія автомобіля Renault Logan д.н.з. НОМЕР_1 . Так, в той день він підіймався по своїй полосі руху на гору м. Тернівка по вул. Харківська на автомобілі Chevrolet Aveo д.н.з. НОМЕР_2 , коли почув удар від зіткнення, після чого зупинився та вийшов з автомобіля. Зазначає, що в автомобілі пошкодилось заднє ліве крило, задня фара та задній бампер. Зазначає, що водієм транспортного засобу, який допустив зіткнення з його автомобілем, був саме ОСОБА_1 , оскільки він перебував за кермом, та був в автомобілі один без інших осіб, та вийшов з нього після скоєння ДТП. Крім того у ОСОБА_1 спостерігалась неадекватна та некоректна поведінка, та останній був в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього було чутно запах алкоголю та останній мав хитку ходу. Пізніше прибігла дружина ОСОБА_1 , яка мешкає поруч, та намагалась забрати автомобіль чоловіка. Потім вона почала зазначати, що саме вона керувала транспортним засобом. Також зазначає, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленій формі, однак він відмовився. Крім того, йому надавали фото з камер спостереження, з яких вбачалось, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом особисто. Він також бачив ці фото та підтверджує вказаний факт. Окрім того, зазначає, що ОСОБА_1 одразу після скоєння ДТП намагався усіляко уникнути відповідальності за скоєне, та вживав заходів щодо приховування факту перебування в стані алкогольного сп`яніння під час ДТП. На його думку, ОСОБА_1 повинен понести суворе покарання. Поміж іншого наголошує, що судом затягується розгляд справи, та він наполягає на пришвидшенні розгляду, оскільки дії ОСОБА_1 спрямовані на уникнення відповідальності за ст. 124 КУпАП, що має наслідком для нього, як для потерпілої сторони, відтермінування отримання компенсації за спричинену шкоду, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 .

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за наявності ознак алкогольного сп`яніння на що останній відмовився, оскільки за кермом він не перебував, а сидів поруч. Жінка, яка була поруч з ним, зазначила, що саме вона була за кермом, у зв`язку з чим просила надати відеозапис, на якому було б видно, що саме ОСОБА_1 був за кермом. Поліцейським наголошено, що потерпілий бачив саме ОСОБА_1 за кермом автомобілю, який скоїв ДТП з його автомобілем. В подальшому працівником поліції було зачитано протоколи за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на що останній заперечував, оскільки транспортним засобом він не керував, що також відобразив в письмових поясненнях протоколу. Від підписів в схемі ДТП відмовився.

Вказаний відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника.

Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 (які він зазначав на відеозаписі) про те, що він не керував транспортним засобом та за кермом не був, з огляду на показання потерпілого ОСОБА_2 , який зазначив про те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу, та після скоєння останнім ДТП, саме ОСОБА_1 виходив з водійського місця.

Таким чином наявні протиріччя в показах ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , щодо того хто був за кермом автомобіля того дня, втім, суддя зазначає, що жінка, яка зазначала про те, що саме вона була за кермом, є зацікавленою особою, у зв`язку з чим, показання ОСОБА_1 та її пояснення розцінює критично та вважає це намаганням ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Окрім цього, версія ОСОБА_1 не підтверджується іншими доказами щодо обставин ДТП, а отже і доводи останнього про керування іншими особами транспортним засобом, є лише його усними твердженнями, які нічим не підтверджені.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 під відеофіксацію відмовився від огляду на стан сп`яніння. Від підпису відмовився.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується актом огляду на стан сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився проходити огляд. Вищевказане також підтверджується дослідженим відеозаписом.

Поведінка ОСОБА_1 свідчить про ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння.

Невизнання вини ОСОБА_1 , суд розцінює, як лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої за вчинене ним адміністративне правопорушення, оскільки це спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, які не суперечать один одному та обставинам, які були встановлені.

Отже в судовому засіданні встановлена винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративних правопорушень, що узгоджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які в своїй сукупності не спростовують вказаних обставин.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст.ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №257977 від 06.05.2024 року; рапортом працівника поліції від 06.05.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та усними поясненнями наданими в судовому засіданні; схемою місця ДТП від 06.05.2024 року; фото таблицею.

Так, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №257978 від 06.05.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та усними поясненнями наданими в судовому засіданні; актом огляду на стан сп`яніння; рапортом працівника поліції від 06.05.2024 року; відеозаписом технічних засобів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34, ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням характеру правопорушень які є грубими порушеннями вимог ПДР України, особу ОСОБА_1 , нехтування обов`язками водія та зневажливе ставлення до правил користування наданим спеціальним правом, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який посягає на безпеку дорожнього руху, та відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення: за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.: за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, 36, 40-1, 221, 268, 276, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. (р/р UA0004001, в Казначействі України (ЕАП), отримувач ГУК у Дніпропетровській області, код з , код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави на р/р UA0026001 в Казначействі України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 34 000 грн.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а у разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін