П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспортні дані відсутні в матеріалах справи, РНОКПП: НОМЕР_1 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 638193 від 03.11.2024 року: 03.11.2024 о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в нетверезому стані за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного і економічного характеру відносно своєї матері, чим порушив вимоги ТЗП серії АА №465785 від 01.11.2024, а саме зайшов до квартири та словесно ображав і принижував.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення заперечив та зазначив, що домашнього насильства відносно матері не вчиняв. ОСОБА_1 пояснив, що його мати зловживає алкогольними напоями, у зв`язку із чим ОСОБА_1 01.11.2024 вчергове зробив матері зауваження з приводу вживання нею алкоголю, у зв`язку із чим між ними виник спільний конфлікт та сварка. ОСОБА_1 вказав, що працівники поліції, не розібравшись у ситуації, безпідставно склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та терміновий заборонний припис. 03.11.2024 ОСОБА_1 знову зробив матері зауваження з приводу вживання алкогольних напоїв, на що остання почала сварку.

Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила, що 01.11.2024 та 03.11.2024 між нею та її сином виникла спільна сварка.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 є її внуком, а потерпіла ОСОБА_2 являється їй донькою. ОСОБА_3 зазначила, що її донька ОСОБА_2 дійсно часто вживає алкогольні напої на що ОСОБА_1 робить ОСОБА_2 зауваження, у зв`язку із чим між ними виникають конфлікти. ОСОБА_3 вказала, що ОСОБА_1 02.11.2024 не вчиняв домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , а між ними була лише спільна сварка.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 638193 від 03.11.2024 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 03.11.2024, копію термінового заборонного припису стосовно кривдника, копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Домашнє насильство означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні (ст.3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами).

Відповідно до ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення 03.11.2024 домашнього насильства відносно матері та порушення вимог термінового заборонного припису.

Обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення ґрунтується виключно на письмових поясненнях ОСОБА_2 , а будь-яких інших об`єктивних доказів, відомостей про свідків, тощо, які б також прямо чи опосередковано підтверджували обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять.

З пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 03.11.2024 відбулась спільна сварка, проте домашнього насильства, ОСОБА_1 не вчиняв.

Суддя зазначає, що п.16 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Частина 1 статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» регламентує, що терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 із заявою про винесення відносно ОСОБА_1 термінового заборонного припису, не зверталась, а терміновий заборонний припис серії АА №465785 від 01.11.2024 було винесено виключно з ініціативи працівника поліції.

Водночас суддя зазначає, що під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 638097 від 01.11.2024 року, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, було встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки останній не вчиняв домашнього насильства відносно матері ОСОБА_2 , а між останніми 01.11.2024 лише мало місце спільної сварки, яка не охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Тому суддя приходить до висновку, що терміновий заборонний припис серії АА №465785 від 01.11.2024 було безпідставно винесено, відтак його вимоги не можуть утворювати в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, з наведеного вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у зв`язку зі сваркою в сім`ї, а не у зв`язку з вчиненням домашнього насильства в сім`ї з боку ОСОБА_1 та порушенні вимог термінового заборонного припису.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

З огляду на наведене, суддя приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Суддя, відповідно до положень ст. ст. 245, 280 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно з`ясував всі обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого, на основі оцінки наявних у справі доказів кожного окремо та у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 247, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь