ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2150/24
Провадження № 3/210/1129/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 липня 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу 17.04.2024 надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 квітня 2024 року серії ААД №739649, встановлено, що 05.04.2024 року о 04 год. 29 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Святогеоргіївська, біля е/о громадянин ОСОБА_1 керував авто Renault Laguna днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Огляд проводився на місці зупинки авто за допомогою газоаналізатора Alkotest 6820 тест №1200, проба позитивна 0,24% проміле, з результатом згоден, в медичний заклад КП КБЛПД ДОР відмовився їхати. Нагрудний відео реєстратор 475158, 475157, виробник Motorolla VB400, Xiaomi.

Чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Кузьменко А.В. через канцелярію суду надано клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого зазначає наступне.

ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціально-технічного засобу Drager Alkotest 6820, тому відсутнє порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, що причинило за собою притягнення до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№739649 від 05.04.2024 року.

Крім того захисник зазначає, що відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820 границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0.02 проміле - у діапазоні від 0 до 0.2 проміле, відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.2 проміле; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: +/- 0.04 проміле - у діапазоні від 0 до 0.4 проміле; відносна похибка: +/- 10% - у діапазоні понад 0.4 проміле.

Відповідно до свідоцтва про повірку газоаналізатора Drager Alcotest 6820 діапазон вимірювань від 0,00 проміле до 0,40 проміле =+/-0,04проміле.

Отже, показник приладу Drager Alcotest 6820 відносно ОСОБА_1 0,24 проміле, не перевищує межі допустимої похибки як в 0,02 так і 0,04 проміле, що свідчить про те, що у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в межах похибки, заявленої виробником алкотестера, що свідчить про недоведеність його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, просить суд провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

10 червня 2024 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Кузьменко А.В. надано додаткові пояснення у справі, в яких ОСОБА_1 просить звернути увагу, що від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не відмовлявся, а навпаки пройшов огляд, оскільки був впевнений, що в стані алкогольного сп`яніння не перебуває, але з результатом ОСОБА_1 погодився, оскільки вміст алкоголю було виявлено в межах похибки. Враховуючи викладене, просить суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

У судове засідання захисник Кузьменко А.В. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у заяві від 10.06.2024 року адвокат Кузьменко А.В. просила проводити розгляд справи без її участі, у зв`язку з тим, що перебуває у відрядженні в іншому місті.

Суд, дослідивши в судовому засіданні надані до справи докази, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді справи про адміністративне правопорушення, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, та також передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, за змістом ст. 266 КУпАП, щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинення транспортного засобу, в разі відмови проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або в разі незгоди з його результатами - висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано ознаки сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Однак відповідно до дослідженого відеозапису події, ознаки сп`яніння ніяким чином працівники поліції не встановлювали. З дослідженого відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 є виваженою, цілком адекватна обстановці, яка склалася, на запитання поліцейських відповідав чітко, координація рухів не порушена, тремтіння пальців рук не вбачається, має природній колір покрову обличчя. Отже, відеозапис не містить достовірних відомостей щодо наявності будь-яких ознак, які б свідчили про вживання ОСОБА_1 алкогольних речовин. Також ознаки сп`яніння письмовими поясненнями свідків не підтверджуються, а тому зазначення цих ознак викликає сумніви.

З дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, і водій чітко відповідає, що згоден на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. Надалі, ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора, а саме дмухає у мундштук газоаналізатора Драгер. Після чого працівник поліції роздруковує чек за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820».

Тобто, на вимогу працівників поліції водій пройшов на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан сп`яніння, проходження якого відбувалось за допомогою спеціального технічного приладу приладу «Drager Alkotest 6820».

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та рапорта поліцейського з результатом огляду ОСОБА_1 згоден.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено ухилення водія ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, працівниками поліції всупереч вимог ст. 266 КУпАП та Порядку складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`ягніння, оскільки водій на вимогу поліцейських пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6820» і згоден з його результатами.

Наведене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення у вигляді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є підставою для закриття провадження по справі.

Стосовно доводів захисника, щодо допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820, суд вважає доводи обґрунтованими з огляду на наступне.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (наказ МВС / МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735) передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння проводиться з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів, показання яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З принципу дії алкотестера Драгер слідує, що він фіксує вміст алкоголю не в крові (як зазначено в Інструкції № 1452/735), а в видихаючих парах етанолу в повітрі. В Інструкції із застосування такого алкотестера так і зазначено: портативний цифровий аналізатор парів етанолу в повітрі, що видихається.

Так, за результатами проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820» у ОСОБА_1 було виявлено 0.24 ‰. Згідно роздруківки приладу «Drager Alkotest 6820» температура: +19 градусів Цельсія.

Суд приходить до висновку, що вказаний результат огляду не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат є в межах похибки, яка, відповідно до відкритих джерел інформації (Інструкція приладу Драгер 6820), для приладу «Drager Аlcotest 6820» становить в діапазоні температури навколишнього середовища від -5.0 до +15.0 градусів Цельсія та діапазоні вимірювання концентрації етанолу 0-0.33 проміле абсолютна похибка вимірювання пристрою становить - + 0,05 проміле, від +15.0 до +25.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить - + 0,02 проміле, від +25.0 до +50.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить - + 0,05 проміле.

Тобто, з урахуванням вказаної похибки, абсолютний результат тесту ОСОБА_1 міг бути менше 0,2 проміле алкоголю в крові, оскільки показник 0,24 % знаходиться в межах можливої похибки.

Крім того, суд звертає увагу, що останнє калібрування приладу Alcotest 6820 ARHF-0016 здійснено 16.05.2023 року.

Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г. чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

З урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, у повітрі, що видихав ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

Отже, коли у водія взагалі не було зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, показник технічного приладу показав перевищення на 0,04 проміле від норми, що з урахуванням границі допустимої похибки та норм міжнародного законодавства може бути розцінене як природна норма алкоголю у повітрі, що видихається.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до тесту №1200, результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 0.24%, що не перевищує допустиму норму алкоголю, оскільки є меншою за 0,25 мг на літр повітря, як вказано в п. 6 ст. 8 Конвенції.

Зважаючи на зазначене, з врахуванням абсолютної похибки приладу Alkotest Drager 6820, суд приходить до переконання, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, здійснений за допомогою вказаного вище спеціального технічного засобу, не перевищує встановлену гранично допустиму норму алкоголю в крові, що у свою чергу, виключає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на наступні обставини.

Згідно п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Згідно п. 2 розділу VII Інструкції, поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Однак, дослідивши диск з відеозаписами долучений до матеріалів справи, суд звертає увагу, що відеозаписи фрагментарні, епізодичні, не є безперервними, відеозаписом не зафіксовано результат тесту спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, також не зафіксовано відмову від підпису чека №1200 спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, та не зафіксовано відмову від підпису акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тобто долучені відеозаписи не містять усіх обов`язкових відомостей для об`єктивного розгляду справи, що суперечить п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що даний доказ не відповідає вимогам достовірності.

Відповідно до ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Працівниками поліції у чеку №1200 спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису чека №1200 спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проте дослідивши відеозапис, відмова від підпису жодним чином не зафіксована та не підтверджується, свідки для підтвердження відмови від підпису не залучались, що суперечить вимогам ст. 266 КУпАП.

Суд звертає увагу, що в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що інспектор поліції «доставив особу на огляд у заклад охорони здоров`я», що не відповідає дійсності, та суперечить іншим матеріалам справи.

Крім цього, у направленні для проходження огляду на стан сп`яніння відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання направлення на огляд. Досліджений відеозапис також не містить інформації про вручення ОСОБА_1 направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не направлено на проходження огляду на стан сп`яніння, таким чином поліцейськими було порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 .

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеним поза розумним сумнівом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення .

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Р. Є. Скотар