Житомирський апеляційний суд
Справа №295/406/24 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В.
Категорія ст. 122-4, 124 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Баньківського В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 14.12.2023 о 14-24 год., у м. Житомирі по вул. Київській, 77, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та здійснив наїзд на автомобіль «Renault», номерний знак НОМЕР_2 . В результаті порушення ОСОБА_1 п. 10.9 Правил дорожнього руху сталася ДТП, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, 14.12.2023 о 14-24 год., у м. Житомирі по вул. Київській, 77, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події, чим порушив п. 2.10 а) Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду обставинам справи. Апеляційна скарга мотивована тим, що протоколи складені без його участі, а матеріали справи не містять належних сповіщень щодо виклику його поліцейськими для складання протоколів, а тому вказані протоколи про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Крім того, протокол та всі приєднані до нього документи, складенні виключно на поясненнях потерпілої, а на місці пригоди відсутні будь-які сліди ДТП, надана фотографія потерпілою, взагалі не зрозуміло коли була зроблена. Також, зазначає, що його автомобіль не має пошкоджень в задній частині, які утворилися в наслідок пригоди.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що справа розглянута за його відсутності, оскаржену постанову отримав лише 23лютого 2024 року, що підтверджується заявою щодо ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 35).

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Баньківського В.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду не дотримано у достатньому обсязі.

Порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 10.9 Правил, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Так, диспозицією ст. 122-4 КУпАП визначена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тобто вчинення вказаного правопорушення із прямим умислом.

Відповідно до п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За змістом вказаних протоколів, ОСОБА_1 14.12.2023 о 14-24 год., у м. Житомирі по вул. Київській, 77, керуючи транспортним засобом «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та здійснив наїзд на автомобіль «Renault», номерний знак НОМЕР_2 . В результаті транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після чого ОСОБА_1 зник з місця ДТП.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, слід вважати, що після виявлення особи, яка вчинила правопорушення, відносно останнього не пізніше двадцяти чотирьох годин повинен бути складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, будь-яких випадків відстрочення моменту складання протоколу чинним законодавством не передбачено.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, врегульовано Розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (далі по тексту Інструкція).

Згідно п. 8 Розділу IX Інструкції якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців.

Розшук осіб, що зникли з місця ДТП, здійснюється шляхом використання баз (банків) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, відкритих джерел інформації, надсилання запитів про отримання необхідних фото- та/або відеофіксацій відповідної пригоди, виклику осіб для прибуття до підрозділу або відвідування їх за місцем проживання (перебування), роботи.

При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (ст. 251 КУпАП).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Так, матеріали відеофіксації пригоди із камер зовнішнього спостереження в матеріалах справи відсутні.

Хоча, ТРЦ «Clobal UA» містить камери спостереження, а тому особи, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення мали змогу долучити до вказаних матеріалів фото та відеозапис вказаної події, чим не скористались.

До матеріалів справи долучено фото автомобіля «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 (надане ОСОБА_2 ), але на фото не зафіксовано самого факту ДПТ, яке мало місце 14.12.2023

Відібрано лише письмові пояснення у ОСОБА_2 . Остання в своїх поясненнях та у судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що вона припаркувала свій автомобіль на парковці біля ТРЦ «Глобал», будучи в автомобілі відчула поштовх в задню частину - автомобіль «Хюндай Туксон», номерний знак НОМЕР_1 здійснив зіткнення і зник з місця події. Перед його уїздом, вона встигла сфотографувати його номерний знак. Пізніше прийшов водій даного автомобіля і підтвердив, що це він здійснив наїзд, і зник у невідомому напрямку. В подальшому вона викликала працівників поліції для складання відповідних матеріалів.

У схемі ДТП міститься перелік пошкоджень автомобіля «Renault», номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до рапорту поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області капрала поліції А.Андрійчука вбачається, що поліцейські прибули за адресою: вул. Київській, 77 м. Житомир, де ними було виявлено заявника ОСОБА_2 , яка повідомила, що невідомий здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Renault», номерний знак НОМЕР_2 , в задню частину та зник у невідомому напрямку.

Після вчинення дорожньої пригоди учасники ДТП надавали свої письмові пояснення. Експерт на місце ДТП не викликався, експертиза по обставинам ДТП не проводилася.

Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №694537 від 28.12.2023 зазначено про отримання транспортними засобами «Hyundai Tucson», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Renault», номерний знак НОМЕР_2 , механічних пошкоджень з матеріальним збитками, але докази наявності пошкоджень на автомобілі «Hyundai Tucson» відсутні. Автомобіль «Hyundai Tucson» працівниками поліції не оглянутий і пошкодження, характерні для даної пригоди, не зафіксовано. При цьому у протоколі зазначено про відсутність потерпілих та свідків даної пригоди.

Факт ДТП доводиться лише письмовими поясненнями водія «Renault», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , які не можуть бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень для складання протоколу про адміністративне правопорушення і не звільняє останнього від обов`язку збирання доказів про винуватість правопорушника.

Крім того, за змістом частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до повідомлень (а.с. 6, 25) УПП в Житомирській області викликало ОСОБА_1 на 28 грудня 2023 року до управління для складання протоколу про адміністративне правопорушення, але вказане повідомлення не вручено (а.с. 7, 26).

Відповідно до змісту складених відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення, він був складений у відсутності останнього. Тобто, після складання протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було ознайомлено зі змістом протоколу та не відібрано пояснення у останнього. Вимоги статей 254, 256, 259, 260 КУпАП категорично обумовлюють обов`язкову присутність особи при складенні відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, (у разі коли таку особу було встановлено) та надають можливість уповноваженим особам у випадку ухилення від своїх процесуальних обов`язків осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, доставляти їх, зокрема, до поліцейського відділку для складення протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення, однак може визнаватись джерелом доказів у справі лише за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 КУпАП.

Таким чином, працівниками поліції не зібрано належних та допустимих доказів для об`єктивного встановлення факту та обставин ДТП, які необхідні для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 не можуть бути визнані належними доказами по даній справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини викладені у них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В п. 39 Рішення ЄСПЛ «Лучанінова проти України» Суд зробив висновок, що з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушив заявник у зазначеній справі, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, суд вважає, що провадження, про яке йдеться (справа про адміністративне правопорушення), є кримінальним для цілей застосування Конвенції.

Згідно зі статтею 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП, за яких цей протокол не можна визнати належним та допустимим доказом, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення. Тому апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2024 року скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь