Справа №: 307/4046/24
Провадження № 3/307/1863/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за вчинені правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 204-1 та ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 03 вересня 2024 року о 12 год. 00 хв. на східній околиці населеного пункту Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області на напрямку № 290 прикордонного знаку на відстані 400 метрів до лінії державного кордону, був виявлений та в подальшому затриманий за спробу незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон України, а саме під час спроби подолати загороджувальний паркан, щоб потрапити на берег річки Тиса з подальшим її подоланням до території Румунії. Таким чином, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, чим порушив вимоги ст.9, ст.12 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року та вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 03 вересня 2024 року близько 12 год. 00 хв. на східній околиці населеного пункту Солотвино, Тячівського району, Закарпатської області на відстані близько 1000 метрів до лінії державного кордону, в районі №290 прикордонного знаку в межах прикордонної смуги відмовився надавати документи, які посвідчують особу, військово-облікові документи та вдався до втечі в напрямку державного кордону. ОСОБА_1 не виконував неодноразові повторювані законні вимоги, молодшого сержанта ОСОБА_2 , зупинитись та припинити вчиняти правопорушення, чим здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця під час виконання ним службових обов`язків. Таким чином, порушив вимоги п.2 ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03 квітня 2003 року, п.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 21 жовтня 1993 року, та вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак згідно поданої заяви просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши в повному обсязі матеріали справи про адміністративні правопорушення, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 та ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даних адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами: протоколами про адміністративні правопорушення ЗхРУ №024559, ЗхРУ №024560 від 03 вересня 2024 року, протоколом про адміністративне затримання від 03 вересня 2024 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 03 вересня 2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03 вересня 2024 року, письмовими поясненнями ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), молодшого сержанта ОСОБА_3 від 03 вересня 2024 року.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративних правопорушень в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204-1 та ч. 1 ст. 185-10 КУпАП повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене та характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини і майновий стан вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 204-1 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204-1, ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп. в дохід держави.

- за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. в дохід держави.

На підставі ст. 36 КУпАП, остаточно ОСОБА_1 визначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Д.Стецюк