Справа № 169/157/24
Провадження № 3/169/330/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року селище Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К.,

з участю:

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

захисника Носкова О.М.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Турійськ) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює слюсарем у Приватному підприємстві «Джерело», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2024 року о 15 годині 48 хвилин ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Лісовій в селі Синявка Ковельського району Волинської області з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) та відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що 04 лютого 2024 року після обіду належний йому автомобіль «Volkswagen Passat» стояв по вулиці Лісовій в селі Синявка. Він здійснив два постріли із мисливської рушниці по шуляку. Приїхали поліцейські, сказали, що необхідно перевірити документи на зброю. В автомобілі на задньому сидінні лежала рушниця без чохла. Поліцейський сказав, що необхідно їхати у відділ поліції. Він сів за кермо автомобіля і почав рух, однак, через 50 метрів зупинився. Сказав поліцейському, що далі не поїде. Чи називали поліцейські йому ознаки алкогольного сп`яніння та чи пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не пам`ятає. Вказував, що алкогольних напоїв не вживав того дня, зранку випив безалкогольне пиво. Його дружина посвідчення водія не має. Автомобілем, крім нього, користується також його син, який проживає окремо.

Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки останній алкогольних напоїв не вживав 04 лютого 2024 року. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не заперечував. Вказував, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , є спільною сумісною власністю його та дружини, у зв`язку з чим він не може бути вилучений.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, встановлена частиною другою статті 130 КупАП.

За змістом частини першої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.

Пунктами 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота , порушення координації рухів , порушення мови , виражене тремтіння пальців рук , різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя , поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом пункту 6 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні положення передбачені в пункті 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Аналіз наведених положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що законодавством чітко визначені порядок і послідовність дій поліцейського при проведенні огляду на стан сп`яніння і підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння.

Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, в повному обсязі доводиться матеріалами справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №073999 від 04 лютого 2024 року ОСОБА_1 04 лютого 2024 року о 15 годині 48 хвилин повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Лісовій в селі Синявка Ковельського району Волинської області з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) та відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 , 04 лютого 2024 року о 15 годині 48 хвилин та на вимогу поліцейського за допомогою проблискових маячків зупинив транспортний засіб, пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Під час розмови поліцейський виявив ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме, запах алкоголю з порожнини рота, на що ОСОБА_1 повідомив, що пив пиво приблизно 30 хвилин тому. Після цього поліцейський неодноразово пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або в найближчому медичному закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився.

Постановою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 травня 2023 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції зазначеної статті.

Аналіз матеріалів справи та досліджених у судовому засіданні доказів дає підстави для висновку, що при складанні протоколу та оформленні інших документів поліцейським було дотримано вимог КУпАП та вищевказаних нормативно-правових актів, що регулюють підстави та порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він 04 лютого 2024 року не вживав алкогольних напоїв і в стані алкогольного сп`яніння не перебував, не мають правового значення для розгляду цієї справи, оскільки ОСОБА_1 притягується до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність у поліцейського підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він у той день не вживав алкоголю, є необґрунтованими і суддя до уваги їх не бере в зв`язку з тим, що виявлення ознак сп`яніння у водія належить до дискреційних повноважень поліцейського, а водій відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, що, в свою чергу, дає обґрунтовані підстави для висновку про наявність і доведеність у діях ОСОБА_1 події і складу інкримінованого органом поліції адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.

Жодних розумних сумнівів щодо належності та допустимості наявних в матеріалах справи доказів у судді не має, будь-яких клопотань з цього приводу сторона захисту не заявляла.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, немає.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддею враховуються фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке є грубим адміністративним правопорушенням на транспорті, пов`язаним з порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами, особа правопорушника, який працює.

Інші, передбачені статтею 33 КУпАП обставини, суд позбавлений можливості врахувати у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи підтверджуючих документів.

Відповідно до частини третьої статті 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права (частина друга статті 317-1 КУпАП).

Враховуючи, що постанова судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 травня 2023 року, якою до ОСОБА_1 було застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк один рік, набрала законної сили 01 червня 2023 року, то невідбута частина зазначеного стягнення на день винесення цієї постанови становить 1 місяць 13 днів.

З огляду на вказане та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_1 відповідно до санкції статті, за якою він притягується до відповідальності, слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами із застосуванням положень частини третьої статті 30 КУпАП.

Додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу суддею не застосовується, оскільки транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , придбаний під час шлюбу і належить на праві спільної сумісної власності йому та його дружині ОСОБА_2 , що об`єктивно підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 605 гривень 60 копійок судового збору.

Керуючись статтями 30, 33, 40-1, 283, 284, 317-1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі частини третьої статті 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 цією постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 травня 2023 року у виді 1 (одного) місяця 13 (тринадцяти) днів позбавлення права керування транспортним засобом і призначити ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць 13 (тринадцять) днів.

Початок строку позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 рахувати з дня набрання цією постановою законної сили.

Зарахувати ОСОБА_1 в строк позбавлення права керування транспортними засобами період з дня винесення цієї постанови, тобто з 17 квітня 2024 року, до дня набрання цією постановою законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя