Провадження № 3/761/5219/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Глянь О.С., розглянувши матеріал, якій надійшов з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українипро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 25.05.2024 серії ААД № 853109 25.05.2024 о 04 год. 05 хв. за адресою: вул. Дегтярівська, 2а, м. Київ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляду на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager 0249, результат якого позитивний - 0,57 проміле.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав.

Його захисник - адвокат Семиполець В.В. подав клопотання про закриття адміністративного провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обгрунтування клопотання вказав, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, суддя вважає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України передбачено в «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 6 листопада 2015 року № 1376.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

При дослідженні відеозапису із нагрудної камер працівника патрульної поліції встановлено, що працівники поліції підійшли до вже зупиненого автомобіля, а матеріали справи не містять доказів зупинки транспортного засобу співробітниками поліції.

Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила суду, що в ніч з 24.05.2024 на 25.05.2024 вона керувала автомобілем ОСОБА_1 «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 був пасажиром.

Крім того, суд неодноразово викликав особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 853109, а саме поліцейського взв. 1 р. 7, б.ч.п. 1 УПП у м. Києві ДПП капрала поліції Рязанцева Богдана Миколайовича, однак останній до суду не прибув, що позбавило можливості з`ясувати за яких обставин був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і був зупинений працівниками поліції в процесі руху, а отже, на думку суду в його діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У той же час протокол про адміністративне правопорушення, не може бути єдиним й беззаперечним доказом на підтвердження винуватості особи, оскільки така встановлюється сукупністю фактів.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 9.06.2011 року, та «Малофєєва проти росії» від 30.05.2013).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до пункту першого статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, дослідивши всі зібрані докази, що містяться у справі, керуючись ст. ст. 221, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення про ОСОБА_1 притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту першого статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Глянь