Справа № 131/1270/24
Провадження № 3/131/527/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2024м. Іллінці

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Олексієнко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно матеріалів що надійшли від Управління стратегічних розслідувань департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого-

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

учасники провадження:

прокурор Струсь О. Ю.,

Дажура В.Р.

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу Державного агентства лісових ресурсів України «Про припинення Державного підприємства «ІЛЛІНЕЦЬКЕ ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО» та затвердження складу Комісії з припинення» №8701 від 28.10.2022 ДП «Іллінецьке лісове господарство» було припинено та повністю передане до ДСГП «ЛІСИ УКРАЇНИ» яке є правонаступником прав та обов`язків вищевказаного підприємства.

Відповідно до Постанови КМУ від 7 вересня 2022 р. № 1003 було створено Державне спеціалізоване господарське підприємство «ЛІСИ УКРАЇНИ».

Згідно положення про філію «Іллінецьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «ЛІСИ УКРАЇНИ» ствердженого наказом ДСГП «Ліси України» №2050 від 25.12.2023 Філія є відокремленим підрозділом державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» код ЄРДПОУ: 447680034, діяльність якого спрямовується, координується та контролюється Центральним лісовим офісом.

Згідно наказу директора філії «Іллінецьке лісове господарство» ДСГП Ліси України» №137-к від 26.12.2023 ОСОБА_1 з 27.12.2023 прийнято в Плисківське лісництво на посаду майстра обходу №5.

Згідно наданих матеріалів з ДСГП «Ліси України» ОСОБА_1 працював а вищевказаній посаді по 24.04.2024.

Так, наказом директора філії «Іллінецьке лісове господарство» ДСГП Ліси України» №36-к від 23.04.2024 ОСОБА_1 , майстра обходу №5 Плисківського лісництва, 24.04.2024 звільнено за угодою сторін.

При цьому, ОСОБА_1 являючись суб`єктом, визначеним у п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як особа уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави за період не охоплений раніше поданими деклараціями лише 27.05.2024 року о 16:57, як був зобов`язана подати її до 24.05.2024 року.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 №223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6КУпАП. слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Оцінивши всі представлені суду докази по справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 встановлено та належним чином зафіксовано склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень у майбутньому, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-34, 27, 40-1, ч. 2. ст. 172-6, 275-280, 283, 287 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривень в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя