Справа № 454/1065/24 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 33/811/805/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.

з участю представника - адвоката Семенюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.3 ст. 126 КУпАП за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Семенюк А.В. на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 02 травня 2024 року,

встановив:

Постановою судді Сокальського районного суду Львівської області від 02 травня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в с. Глухів, Червоноградського району, Львівської області,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнуто ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 06.03.2024р. о 17.12год. в м. Великі Мости по вул. Старомостівська Червоноградського району, в порушення п. 2.1а Правил дорожнього руху, керував автомобілем марки «МАН», р.н.з. НОМЕР_1 будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно постанови Сокальського ВДВС від 13.08.2020р., виконавче провадження №57647711.

На дану постанову представник ОСОБА_1 - адвокат Семенюк А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційне оскарження постанови Сокальського районного суду Львівської області від 02 травня 2024 року; скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КупАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскаржувану постанову було отримано адвокатом лише 15.05.2024 року, що стверджується відповідною відміткою на зворотній стороні постанови у матеріалах справи. Вважає строк апеляційного оскарження попущеним з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог, покликається на те, що вважає оскаржувану постанову необгрунтованою, при винесені якої неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, а наявні в матеріалах справи докази жодним чином не доводять вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Зазначає, що стороною захисти не заперечувався факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки останній працює водієм, однак наголошувалось, що він не був ознайомлений з постановою про обмеження, його в праві керування транспортними засобами, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази вручення (ознайомлення) ОСОБА_1 з даною постановою. Про наявність такої постанови ОСОБА_1 дізнався у день складення протоколу про адміністративне правопорушення. Копія постанови державного виконавця від 13.08.2020 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами також не містить будь-яких відміток про те, що ОСОБА_1 отримав копію вказаної постанови або був ознайомлений з її змістом в інший спосіб.

Апелянт звертає увагу, що дізнавшись про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, оскільки таке позбавляє його єдиного джерела доходу, ОСОБА_2 звернувся у відділ державної виконавчої служби з відповідною заявою про скасування такого обмеження.

28.03.2024 року державним виконавцем винесено постанову №57647711 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Зазначені обставин судом першої інстанції не були враховані, хоч і на день розгляду справи обставини, які були підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення відпали.

Звертає увагу, що судом першої інстанції при розгляді справи належним чином не враховано особу ОСОБА_1 , а саме, що останній одружений та виховує малолітнього сина, який має перинатальне захворювання, а також те, що він працює водієм та покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом також позбавляє його єдиного джерела доходу та можливості утримувати свою сім`ю та сплачувати аліменти.

Розгляд адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою представника адвоката Семенюка А.В було призначено судом до розгляду 28.08.2024 року, однак правопорушник, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі не з`явилися. Однак, його захисник у судовому засіданні просив розгляд справи проводити у відсутності його довірителя, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника адвоката Семенюка А.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції у мотивувальній частині постанови послався на те, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №634347 від 06.03.2024р. щодо порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.1а ПДР, відповідальність за, що передбачена ч.3 ст. 126 КУпАП, при складанні якого водій від надання пояснень відмовився;

- рапортом інспектора поліції від 06.03.2024р., згідно якого доповів про порушення водієм ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 3.3. «рух вантажних автомобілів заборонено», відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія та виявлення керування водієм транспортним засобом при тимчасовому обмеженні згідно постанови ВДВС від 13.08.2020р.;

- копією постанови Сокальського ВДВС від 13.08.2020р. у ВП №5764771, згідно якої ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості із сплати аліментів. Згідно п.2 резолютивної частини постанови таку надіслано сторонам виконавчого провадження;

- згідно копії постанови від 06.03.2024р. серії ЕНА №1601215, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимог дорожнього знаку 3.3. та керування транспортним засобом без посвідчення водія;

- відповідно до довідки інспектора ВАП УПП у Львівській області від 12.03.2024р. ОСОБА_1 03.05.2012р. отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Відтак, доводи захисника, про закриття провадження у справі за відсутністю події та складу правопорушення доказами не підтверджені та свого спростування в ході розгляду справи не здобули.

Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, водій механічного транспортного засобу по винен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.3 ст. 126 КУпАП, наступає адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно доп. п.4, 5 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

В матеріалах справи наявний рапорт від 06.03.2024 року,в якому зазначено що ОСОБА_1 обмежений тимчасово у праві керування транспортними засобами постановою від 13.08.2020, по даному факту на правопорушника винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП серії ЕНА № 1601215, а отже протокол по ч. 3 ст. 126 КУпАП був належним.

В діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Адвокат Семенюк А.В. в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 дізнавшись про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, оскільки таке позбавляє його єдиного джерела доходу, його довірителя, звернувся у відділ державної виконавчої служби з відповідною заявою про скасування такого обмеження.

Повідомив, що 28.03.2024 року державним виконавцем винесено постанову №57647711 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, однак на думку суду це не спростовує винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вислухавши доводи представника адвоката Семенюка А.В., суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП. Однак судом першої інстанції не враховано обставини, які характеризують особу та пом`якшують покарання при призначенні відповідного стягнення.

Згідно зі ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

За приписами ст. 34 КУпАП Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються:

1) щире розкаяння винного;

2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди;

3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин;

4) вчинення правопорушення неповнолітнім;

5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи особу правопорушника, пояснення його представника-адвоката Семенюка А.В. про те, що останній одружений та виховує малолітнього сина, який має перинатальне захворювання, а також те, що він працює водієм та покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом також позбавляє його єдиного джерела доходу та можливості утримувати свою сім`ю та сплачувати аліменти апеляційний суд вважає, що такі обставини пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення і мають бути враховані судом при винесенні рішення.

З огляду на це апеляційний суд вбачає, що адміністративного правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП є малозначним, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню в частині накладення стягнення, а провадження - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити представника ОСОБА_1 - адвоката Семенюк А.В., строк на апеляційне оскарження постанови судді Сокальського районного суду Львівської області від 02 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Семенюк А.В. - задоволити частково.

Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 02 травня 2024 рокув справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП - змінити в частині накладення стягнення.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП - закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА