Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №:511/1458/24

Номер провадження 3/511/968/24

"15" квітня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Ж . В, розглянувши матеріали, що надійшли з Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2024 року біля 22:00 години ОСОБА_1 , знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Позиція учасників розгляду справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, згідно заяви, яка міститься в матеріалах справи, останній просив розгляд справи здійснювати без його участі, вину визнає.

Дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку доказам, суд прийшов до наступних висновків.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується наявними у справі письмовими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №010259 від 03 квітня 2024 року, згідно якого 30 березня 2024 року біля 22:00 годині ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння;

- електронним рапортом Роздільнянського РВП ГУНП Одеської області від 30.03.2024 року, згідно якого надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_1 , який повідомив, що йому розбили машину;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 31.03.2024 року, згідно яких він зазначив, що розпивав зі своєю співмешканкою гр. ОСОБА_2 спиртні напої, під час розпиття спиртних напоїв, між ними виникла сварка

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.03.2024 року, згідно яких вона зазначила, що під час розпиття спиртних напоїв у них виникла сварка через побутові проблеми;

Оцінюючи надані докази в сукупності, суд враховує, що відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Статтею 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Крім того, обов`язковими ознаками складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП України є те, що особою, потерпілою від насильства в сім`ї, може бути лише член сім`ї, діяння обов`язково повинно бути протиправним, яке призвело або могло призвести до порушень прав члена сім`ї.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень, який слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 9-11, 13, 24-1, 173-2, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);рахунок отримувача: UА0026001;код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя Ж. В. Теренчук

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.