Справа № 632/1473/24
провадження №3/632/575/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року місто Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Васянович Г.М., за участю секретаря судового засідання Боровок Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Снегірівка Миколаївської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , який проходить військову службу за мобілізацією у званні «солдат», обіймає посаду навідника 2-го гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки 6-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,-

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2024 року о 12 годині 30 хв., військовослужбовець солдат ОСОБА_1 , перебував у пункті тимчасового перебування особового складу - АДРЕСА_2 , під час виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду (воєнного стану), у стані наркотичного сп`яніння.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до суду 28 серпня 2024 року.

У судові засідання призначені на 29 серпня, 04, 06 та 20 вересня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином.

Зокрема, з урахуванням строків розгляду справ даної категорії - протягом доби (ч. 2 ст. 277 КУпАП), ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього був повідомлений: помічником судді та секретарем судового засідання по телефону зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення; шляхом надіслання судових повісток як ОСОБА_1 особисто, у формі SMS-повідомлень, так і за місцем служби та мешкання останнього; шляхом розміщення оголошень (судових повісток) на офіційному веб-сайті суду.

Інформація про дату, час та місце розгляду самого провадження даним складом суду розміщувалася на сайті Судової влади цього місцевого суду (https://pm.hr.court.gov.ua/sud2030).

Водночас, ОСОБА_1 29 серпня 2024 року звернувся до суду із клопотанням про проведення судового розгляду в режимі відеоконференції із Золочівським районним судом Львівської області, у зв`язку із неможливістю його безпосередньої участі у судових засіданнях Первомайського міськрайонного суду Харківської області, що пов`язано із віддаленістю його місця перебування та тим, що він перебуває на лікуванні у військовому шпиталі в місті Золочів Львівської області.

Вказане клопотання було задоволено, до того ж відповідна постанова була надіслана особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, ОСОБА_1 до Золочівського районного суду Львівської області для участі в судових засіданнях не прибув.

Разом із цим ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також про те, що розгляд справи відбудеться за сповіщенням суду, однак заходів для явки до суду не вжив.

Також ОСОБА_1 не повідомив суд про причини неявок, не надав суду жодних даних, які б підтверджували наявність поважних причин його неприбуття на виклики суду, не подав письмових пояснень для спростування вини чи клопотань про відкладення розгляду справи, хоча йому відомі усі засоби комунікації із судом, у тому числі безпосередньо по телефону із помічником судді та секретарем судового засідання.

До того ж після 04 вересня 2024 року ОСОБА_1 взагалі перестав виходити на зв`язок із працівниками суду за викликами останніх.

Таким чином, ужиті заходи, попри їх об`ємність, не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи судом, не вжила заходів для явки до суду та участі у судовому розгляді, суд вважає, що наведена поведінка ОСОБА_1 є такою, що спрямована на затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також строк розгляду справ даної категорії протягом доби, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 172-20 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тобто зазначена норма не містить заборони розглядати справи даної категорії за відсутності такої особи.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та звернення останнього до суду (оформлене у виді телефонограми) вбачається, що він винним себе у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за наведених вище обставин, не визнав.

Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП , за наведених вище обставин, повністю підтверджується сукупністю даних протоколу серії НГУ № 660923 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 16 липня 2024 року, з якого вбачається, що 15 липня 2024 року близько 12 години 30 хв. солдат ОСОБА_1 , під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду (воєнного стану), перебував в пункті тимчасового перебування особового складу АДРЕСА_2 , у стані наркотичного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене наведеною вище нормою КУпАП, а також іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, допитаний у якості свідка ОСОБА_2 лікар нарколог КНП «Первомайська ЦРЛ», пояснив суду, що 15 липня 2024 року о 13 годині 00 хв., згідно із направленням, до вказаного закладу охорони здоров`я був доставлений військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , особу якого було встановлено відповідно до паспорта громадянина України, для проходження медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 від проходження такого огляду не відмовлявся.

Зазначений огляд був проведений 15 липня 2024 року о 13 годині 30 хв.

Під час огляду, зокрема клінічного у ОСОБА_1 були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння: ейфорична, балакуча поведінка, порушення артикуляції, почервоніння слизових оболонок очей, звужені зіниці з млявою реакцією на світло.

При опитувані в ході огляду ОСОБА_1 повідомив, що він 15 липня 2024 року близько дванадцятої години вживав марихуану. Ця інформація була зафіксована у акті медичного огляду з метою виявлення, окрім іншого, стану наркотичного сп`яніння.

До того ж ОСОБА_1 був обстежений із використанням технічних засобів, у тому числі алкотестера та тест смужки «SNIPER 10» для виявлення наркотичних речовин.

Під час оцінки результатів тестів проведених щодо ОСОБА_1 була встановлена позитивна реакція на марихуану.

Крім того в ході огляду у ОСОБА_1 було відібрано зразок біологічного середовища, який був відправлений на дослідження експерту токсикологу ХОБСМЄ.

Згідно із довідкою експерта токсиколога при дослідженні сечі ОСОБА_1 не були виявлені барбітурати, морфін, кодеїн, діонін, папаверин, промедол, стрихнін, атропін, гіосциамін, скополамін, кокаїн, пахікарпін, кофеїн, димедрол, ефедрон, ефедрін, опій, похідні піразолону, фенотіазіну та 1,4 бенздіазепину.

Однак, як повідомив лікар - нарколог ОСОБА_2 , дослідження сечі ОСОБА_1 на вміст марихуани експертом токсикологом не проводилося.

Також свідок ОСОБА_2 пояснив, що за результатами огляду та показниками тесту було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Цей діагноз було внесено до акту медичного огляду, на підставі якого був складений відповідний висновок, копія якого була надана ОСОБА_1 . Жодних зауважень з приводу процедури проведення огляду від останнього не надходило.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану, окрім іншого, наркотичного сп`яніння, оскаржений не був.

Із копії військового квитка вбачається, що ОСОБА_1 17 березня 2022 року було призвано на військову службу під час мобілізації на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року.

З 01 квітня 2024 року солдат ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків за посадою навідника 2-го гранатометного відділення гранатометного взводу (автоматичних гранатометів станкових) роти вогневої підтримки 6-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що підтверджується витягом із наказу командира вказаної військової частини від 01 квітня 2024 року № 83.

Відповідно до копії направлення на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 15 липня 2024 року військовослужбовець солдат ОСОБА_1 15 липня 2024 року о 13 годині 00 хв. був доставлений військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшиною ОСОБА_3 до КНП «Первомайська ЦРЛ» для проведення зазначеного огляду.

Згідно із копією акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції № 275, який складений 15 липня 2024 року о 13 годині 30 хв., вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 до закладу охорони здоров`я, де був проведений його огляд, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, як вбачається із акта, ОСОБА_1 при проведені його огляду дійсно повідомив, що 15 липня 2024 року близько дванадцятої години вживав марихуану.

Згідно із довідкою експерта токсиколога судово-медичної лабораторії ХОБСМЄ від 30 липня 2024 року при судово-токсикологічному досліджені сечі ОСОБА_1 дійсно не були виявлені барбітурати, морфін, кодеїн, діонін, папаверин, промедол, стрихнін, атропін, гіосциамін, скополамін, кокаїн, пахікарпін, кофеїн, димедрол, ефедрон, ефедрін, опій, похідні піразолону, фенотіазіну та 1,4 бенздіазепину.

Разом із цим відповідно до наведеного акта та пояснень лікаря нарколога ОСОБА_2 за результатами проведеного тесту для виявлення наркотичних речовин, в ході якого також досліджувалося таке біологічне середовище як сеча, була отримана позитивна реакція на марихуану, що вказує на наявність цього наркотичного засобу в організмі ОСОБА_1 .

Висновком лікаря - нарколога КНП «Первомайська ЦРЛ» ОСОБА_2 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення, окрім іншого, стану наркотичного сп`яніння, складеного о 13 годині 30 хв. 15 липня 2024 року, підтверджується факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Приймаючи до уваги те, що наведені вище пояснення свідка конкретні, послідовні, узгоджуються з наведеними письмовими доказами, доходжу висновку, що вони є достовірними і їх слід взяти в основу постанови.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться даними викладеними у протоколі щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, поясненнями свідка, та іншими матеріалами справи, наведеними вище, в їх сукупності.

Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

У той же час, оцінивши досліджені під час судового розгляду докази у їх сукупності, суд вважає, що пояснення та заява ОСОБА_1 про не визнання ним вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є надуманими, оскільки не тільки не ґрунтуються на доказах, але й спростовуються достовірними даними, які містяться у наведених доказах, що взяті в основу постанови, зокрема сукупністю даних протоколу про адміністративне правопорушення, документами про проходження військової служби ОСОБА_1 за призовом під час мобілізації, на особливий період, поясненнями свідка, актом та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення, окрім іншого стану наркотичного сп`яніння, згідно із якими встановлено, що військовослужбовець - солдат ОСОБА_1 за наведених вище обставин місця і часу, під час виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду (воєнного стану), перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Згідно із ч. 3 ст. 172-20 КУпАП вживання наркотичних засобів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини у стані наркотичного сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби у стані наркотичного сп`яніння, вчинені особою в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1, ч. 8 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період, це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан, а від 24 лютого 2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію.

Відтак, станом на день вчинення адміністративного правопорушення - 15 липня 2024 року в Україні діяв, та продовжує діяти на даний час, особливий період.

Згідно із ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, в тому числі: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Статтями 11, 13, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази, які є достовірними, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, зібрані з дотриманням порядку, встановленого КУпАП, у їх сукупності, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП виконанні військовослужбовцем обов`язків військової служби у стані наркотичного сп`яніння, вчинені особою в умовах особливого періоду (воєнного стану).

При вирішенні питання про визначення виду та міри стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Г. М. Васянович