Справа № 201/8227/24
Провадження №3/201/3776/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Мельниченко С.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 010021 від 04 липня 2024 року, 04.07.24 р., близько о 16:20 год. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 не пускав на територію свою колишню дружину гр. ОСОБА_2 , а також змінив замки на дверях, чим вчинив домашнє насильство у вигляді економічного та психологічного тиску, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що він з ОСОБА_2 розлучився, разом вони не проживають з 2018 року, і будь-якого відношення до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , остання не має, проживає і зареєстрована за іншою адресою, а тому економічне насилля з його боку відносно його колишньої дружини відсутнє і він просив суд закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Звернув увагу, що в той день ОСОБА_2 дійсно прийшла до будинку і він дійсно не дозволив їй зайти, так як вона не має ніяких прав на цей будинок. При цьому він насильства щодо потерпілої не вчиняв. Також повідомив, що протокол складали без нього і його думку щодо піжпису протоколу не зясовували, протоколй йому не вручали і не намагались вручити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вказане домоволодіння є спільне з її колишнім чоловіком, в середині якого знаходиться її майно, а тому вона має право доступу до вказаного будинку, однак ОСОБА_1 не пускає її, змінив замки, чим вчиняє економічне насилля відносно неї. Додаткового зазначила, що вони спільно не проживають з 2018 року та в подальшому в 2019 році розлучились. Весь цей час вона зареєстрована та проживає в іншому місці.

Захисник Санцевич В.В. в інтересах ОСОБА_2 вважає, що зібраними матеріалами справи підтверджується вина ОСОБА_1 , а тому просила суд визнати винним останнього та притягнути до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона разом з ОСОБА_2 04.07.2024 приїхали до її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , однак ОСОБА_1 її не пустив до будинку, у зв`язку з чим вона викликала поліцію.

Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додатки до нього, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вбачається саме з протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАВ №010021 від 04.07.2024 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Положення ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачають відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Виходячи з сукупного аналізу наведених норм закону слідує, що суть адміністративного правопорушення повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин воно було вчинене, в яких саме діях або бездіяльності відобразилося. Фактично опис суті правопорушення має відповідати диспозиції правової норми, яка передбачає відповідальність за вказане правопорушення.

Тож, виклад фактичних обставин адміністративного правопорушення у протоколі повинен містити складові цього складу правопорушення - об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону, та відповідати диспозиції статті КУпАП за якою складено протокол.

Втім, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 010021 від 04 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та п. 9 розділу ІІ Інструкції, оскільки в ньому не в повному обсязі викладена об`єктивна сторона складу інкримінованого правопорушення, зокрема, не зазначено в чому полягало економічне та психологічне домашнє насильство та його наслідки у вигляді шкоди фізичному або ж психічному здоров`ю, яка могла бути чи була завдана внаслідок цих дій, що не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечує, що вона з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 не проживає з 2018 року, вони розлучені і потерпіла проживає та зареєстрована за іншою адресою.

Суду не надано доказів того, що в будинку, куди намагалась потрапити потерпіла, знаходяться її речі і у суду, з огляду на тривалість окремого проживання сторін, немає підстав вважати, що в будинку дійсно знаходяться речі потерпілої.

В цьому провадженні суд не уповноважений вирішувати питання належності будинку тій чи іншій стороні провадження, завданням цього провадження є лише встановлення факту економічного насильства і для цього суду треба встановити чи був факт недопуску до житла чи речей потерпілої з боку ОСОБА_1 . З огляду на описані вище обставини, суд вважає встанвленим, що потерпіла в будинку АДРЕСА_1 не проживає і її речей в ньому не має, а тому недопуск її ОСОБА_1 до будинку не можна розцінювати як еономічне насильство, що свідчить про відсутність в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Що стосується психологічного насильства, то суду не лише не надано доказів такого насильства, а навіть не вказано обставин які б свідчили про вчинення психологічного насильства, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь особи, а так як такого ступеню доведення вини не досягнуто у цьому провадженні, то суд приходить до висновку, що провадження по даній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , притягнутого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити за відсутності події і складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.П. Мельниченко