Справа № 278/230/24
Провадження №3/278/449/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І. В. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

18 грудня 2023 року о 08 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 на 2 км. +400м. автодороги Київ Чоп в Житомирському р-ні., с. Глибочиця керував транспортним засобом «Nissan X-trail», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

18 грудня 2023 року о 08 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 на 2 км. +400м. автодороги Київ Чоп в Житомирському р-ні., с. Глибочиця керуючи транспортним засобом «Nissan X-trail», д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху та при здійсненні маневру розвороту не надав перевагу в русі попутному транспортному засобу «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , який їхав по головній дорозі у зв`язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.2 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Поліщук Т.О. заперечувала винуватість свого підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Щодо правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, також заперечувала винуватість свого підзахисного, надала відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження із зафіксованим моментом ДТП та просила призначити судову автотранспортну-трасологічну експертизу.

У відповідності до ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Враховуючі зазначені в протоколах обставини події встановлено, що вирішення питання щодо вини водіїв в даному випадку підлягає вирішенню на підставі аналізу правових норм, що не потребує спеціальних знань у галузі автотехніки. Відповідні висновки можуть бути зроблені самостійно на підставі аналізу досліджених у справі доказів.

З урахуванням наведеного клопотання про призначення судової автотранспортної-трасологічної експертизи задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №269838 від 09.01.2024 року та серії ААД №269943 від 09.01.2024 року, схему місця ДТП, результат токсикологічного дослідження від 19.12.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_2 , відеозапис із камер зовнішнього відеоспостереження де зафіксовано момент ДТП, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.12.2023 року, відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.2 Правил дорожнього руху України виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з зовнішніх камер відеоспостереження вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan X-Trail» д.н.з. НОМЕР_1 перед початком виконання маневру розвороту не зупинився, не переконався в безпечності маневру, що є порушенням п. 10.1 ПДР України та знаходиться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки та стало причиною виникнення даної ДТП.

Отже, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, встановлених судом, є підтвердженою в повному обсязі достатніми, допустимими дослідженими в судовому засіданні доказами, які в сукупності об`єктивно та достовірно підтверджують його винуватість.

Згідно ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом двомісячного строку.

Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності. Тобто закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення суд враховує положення ст.6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Між тим, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Даних, які б свідчили про те, що правопорушення є триваючим і, як наслідок, строк притягнення особи до адміністративної відповідальності слід рахувати з дня його виявлення, в матеріалах справи немає.

При розгляді справ, які віднесені до компетенції суду, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення, а саме 18 грудня 2023 року, судом вжито всіх заходів для розгляду справи та витрачено час для виклику правопорушника.

Таким чином, на момент розгляду справи судом строки накладення адміністративного стягнення сплинули.

Згідно з вимогами п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі спливу строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Так, відповідно до рішення ЄСПЛ від 25.08.1987 року «Лутц проти Німеччини», визнання вини особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є обов`язковим навіть при закритті провадження у справі за строками давності.

Щодо правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Враховуючи те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженою наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026. зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018). Відповідно до п. 5. розділу II цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте в порушення вимог вказаної статті до матеріалів справи про адміністративне правопорушення було долучено відеозапис де працівник поліції спілкується із ОСОБА_1 у невстановленому приміщенні та повідомляє останньому, що у нього виявлено алкоголь в крові, а тому на нього будуть складені матеріали про адміністративне правопорушення. Крім того, як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення свідки під час фіксації вказаних подій працівником поліції також не залучались, що є самостійною підставою для визнання огляду проведеного відносно ОСОБА_1 недійсним.

Крім того сам огляд працівниками поліції проведено з порушеннями, що унеможливлює притягнення до адміністративної відповідальності будь-кого, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу га швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п.п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під виливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того досліджений в судовому засіданні результат токсикологічного дослідження відносно ОСОБА_1 від 19.12.2023 року суд вважає неналежним доказом, оскільки він не підписаний спеціалістом який проводив дослідження та як вбачається з відповіді КНП «ОМСЦ» Житомирської обласної ради №1207 від 29.02.2024 року, ОСОБА_1 18.12.2023 року в КНП «обласний медичний спеціалізований центр» ЖОР огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння не проходив та в журналах реєстрації оглядів водіїв та не водіїв не зареєстрований.

Отже працівниками поліції належним чином не було зафіксовано факту проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння саме ОСОБА_1 , що виключає його відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Поліщук Т.О. про те, що докази які долучені до матеріалів справи не доводять його винуватість та є неналежними, а тому суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та про закриття провадження у даній адміністративній справі у відповідності до ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 38, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи №278/230/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та №278/232/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Об`єднаній справі присвоїти №278/230/24.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Інна Зубчук