Справа № 304/2824/24 Провадження № 3/304/1647/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

розглянувши матеріали, які надійшли з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харцизьк Донецької області, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч. 2 ст. 185-10, ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А:

29 жовтня 2024 року о 12.30 год ОСОБА_1 спільно з громадянином України ОСОБА_2 були виявлені та затримані прикордонними нарядом «Група реагування» спільно з оперативно-розшуковою групою на околиці Дубриницько-Малоберезнянської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області на відстані 900 м до державного кордону на напрямку 203 прикордонного знаку за спробу незаконного перетину державного кордону з України у Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, при цьому під час затримання вчинив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України, а саме неодноразово повторену вимогу прикордонного наряду зупинитися та припинити рух у напрямку державного кордону не виконав та вдався до втечі, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця Державної прикордонної служби України та порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу» від 03 квітня 2003 року, а також вимоги ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 185-10 та ч. 2 ст. 204-1 КУпАП відповідно.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, хоча про день і час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом надіслання смс-повідомлення, причину неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав; матеріли справи містять заяву ОСОБА_3 від 30 жовтня 2024 року про розгляд справи без його участі у зв`язку з його далекою відстанню місця проживання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшла до такого висновку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Європейським Судом з прав людини неодноразово було наголошено, що суди при оцінці доказів мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Суддя встановила, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень стверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 327003 та № 327004 від 30 жовтня 2024 року, а також копіями протоколів про адміністративне затримання та особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 29 жовтня 2024 року, які не викликають в судді сумніви та узгоджуються між собою.

Таким чином, дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП як спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинена групою осіб, та за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП як злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, вчинена групою осіб.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративних правопорушень в діях особи, щодо якої складено протоколи, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185-10, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки санкція ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає більш серйозний вид адміністративного стягнення, ніж санкція ч. 2 ст. 185-10 цього Кодексу, тому суддя вважає, що стягнення обиратиметься в межах санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що буде достатнім для досягнення мети, передбаченої ст. ст. 1, 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини та майновий стан, суддя вважає, що до ОСОБА_3 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, що є достатнім для виховання зазначеної особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

При цьому, оскільки дослідженими протоколами особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 29 жовтня 2024 року виявлені та вилучені від ОСОБА_3 речі і документи суддя не вважає знаряддями і засобами вчинення даних правопорушень, а тому приходить до висновку, що відносно нього слід застосувати тільки основне стягнення у виді штрафу без застосування додаткового стягнення у вигляді конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Тому, керуючись статтями 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185-10, ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Призначити йому адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у виді штрафу в дохід держави (отримувач: ГУК у Закарпатській області/Перечинська тг/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, банк отримувача казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0007379, призначення платежу: «адміністративний штраф та інші санкції», код 21081100) в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі несплати штрафу у зазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби у порядку, передбаченому ст. 308 КУпАП. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача казначейство України (ЕАП), номер рахунку (ІВАN) UA0026001, призначення платежу: «Судовий збір на користь держави», код 22030106) 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Гевці В. М.