ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/6420/23 Головуючий суддя І інстанції КАРАЩУК Т. О.
Провадження № 33/818/664/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К. при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Жолонко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Жолонко О.В. на постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 лютого2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Лозова Харківської області,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Постановою встановлено, що 25.10.2023 року о 23:30 год. В Харківській області, м. Лозова на 4 м-ні водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» зі згоди водія, алкогольне сп`яніння підтверджується висновком ; 941 від 26.10.2023 року о 00%05 год. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А ПДР, чим вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисника ОСОБА_2 просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність необґрунтованість. Вважав, що під час винесення цієї постанови суд першої інстанції порушив вимоги чинного матеріального та процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Жолонко О.В., які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9А.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Належить врахувати те, що ані ОСОБА_1 , ані його захисник не заявляли будь-яких клопотань щодо перевірки відомостей протоколу та решти матеріалів, які долучені органом патрульної поліції до цієї справи.

Натомість, суб`єктивні твердження та доводи сторони захисту не спростовують відомості протоколу та решти матеріалів, виходячи з наступного.

Визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості, як містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення; акті огляду на стан сп`яніння; висновку щодо результатів медичного огляду; направленні на огляд водія; відеозаписі бодікамери працівників поліції, а також інших доказах, які містяться в матеріалах цієї справи.

Зокрема, відповідно до відомостей, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 3) вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у медичному закладі Лозівської ТМО зі згоди водія. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком № 941 від 26.10.2023 року о 00:05 год.

Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі а саме у графі: «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні)».

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для проведення службової перевірки щодо їх дій під час складення ними протоколу, не зверталися до суду в порядку КАС України щодо дій працівників поліції, а також не зверталися до правоохоронних органів з відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Тобто ОСОБА_1 не скористався своїм правом оскаржити дії працівників поліції під час складення ними протоколу стосовно нього.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та його захисника, а також відсутність будь-яких рішень уповноважених органів щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними протоколу стосовно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до відомостей висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.10.2023 року № 941 (арк. 7) вбачається, що 26.10.2023 року об 00:05 год. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, 0,51 проміле.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував, що добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Отже суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у цьому висновку заслуговують на увагу.

Крім того, в матеріалах справи міститься відеозапис події за участю ОСОБА_1 (арк. 11).

З відомостей відеозапису вбачається, що відеозапис здійснюється із салону автомобіля працівників поліції, назустріч яким рухався автомобіль у темну пору доби. Працівники поліції увімкнувши проблискові маячки почали переслідувати цей автомобіль. Переслідуючи деякий час цей автомобіль він зупинився. З водійського місця цього автомобіля вийшов саме ОСОБА_1 .

Такі відомості поза розумним сумнівом свідчать, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, тобто був водієм, а тому такі твердження апелянта є необґрунтованими.

Поряд з цим з відеозапису вбачається, що під час переслідування автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 , останній зробив маневр повороту ліворуч на дорозі, яка вела у двір будинку. Своїми фарами ОСОБА_1 освітив ділянку дороги перед собою, на якій, по ходу його руху, не було припарковано будь-яких автомобілів. Після здійснення маневру повороту ліворуч, ОСОБА_1 вимкнув фари на своєму автомобілі та припаркувався на узбіччі цієї дороги у дворі дому. Після чого відразу до автомобіля ОСОБА_1 під`їхав автомобіль працівників поліції та ОСОБА_1 вийшов з водійського місця автомобілю назустріч працівникам поліції.

Враховуючи такі відомості відеозапису, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, а такі твердження апелянта суд розцінює як обраний ним спосіб захисту для уникнення ОСОБА_1 , відповідальності.

Крім того, захисник в судовому засіданні пояснив, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , були допитані судом першої інстанції та пояснили, що автомобіль ОСОБА_1 дуже тривалий час перебував біля їх дому, що, на думку захисника, свідчить що ОСОБА_1 , не керував цим автомобілем у зазначений у протоколі час.

Проте, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , повідомив, що після того як стосовно нього склали протокол про адміністративне правопорушення, він особисто здійснював пошук свідків з будинку 39-А

В судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_3 повідомляла, що ОСОБА_1 , розповідав їй свою версію події.

Враховуючи такі відомості суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано поставив під сумнів показання цих свідків, оскільки вони були відшукані саме ОСОБА_1 та ним було повідомлено свідкам його версію події, що поза розумним сумнівом свідчить про їх спілкування стосовно цієї події до судового розгляду та виключає об`єктивність показань цих свідків.

Крім того, відповідно до розпорядження начальника обласної військової адміністрації Олега Синегубова від 21.03.2022 року № 14В, заборонено з 21 березня 2022 року на період дії правового режиму воєнного стану та території Харківської області використання відеореєстраторів та інших пристроїв фото- і відеофіксації під час використання автомобільного та мототранспорту для фото-і відеозйомки доріг загального користування, об`єктів загального призначення, об`єктів інфраструктури, блокпостів, укріплень, розташування, зосередження чи переміщення військових частин (підрозділів) сил оборони.

Враховуючи наявність вищезазначеного Розпорядження, працівники поліції законно здійснювали фрагментарну відеофіксацію події за участю ОСОБА_1 , що вочевидь спростовує такі твердження апелянта.

Крім цього, відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому до матеріалів справи був долучений відеозапис події за участю ОСОБА_1 , який містить відомості про: керування ОСОБА_1 автомобілем; проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому, враховуючи наявність цього відеозапису, залучення працівниками поліції свідків було необов`язковим, що передбачено саме вимогами ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Між тим, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 , п. 2.9А Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Жолонко О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 лютого 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков