Єдиний унікальний номер: 378/362/24
Провадження № 3/378/146/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 5 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , за ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.05.2024 о 17 годині 30 хвилин в с. Торчиця по вул. Хліборобській, керуючи мопедом Баракуда, без державного номерного знаку, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, допустила падіння з мопеду, внаслідок чого мопед отримав механічні пошкодження, чим порушила п.п. 2.3 «г», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Крім цього, ОСОБА_1 у вказаний час 20.05.2024 та в зазначеному місці керувала вищевказаним мопедом в стані алкогольного спяніння,чим порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином за вказаною нею під час складання протоколу адресою (с. Торчиця, вул. Хутірська, 8, Білоцерківського району Київської області). Клопотання про відкладення розгляду справи до суду від неї не надходило. Поштові відправлення із судовими повістками про виклик в судове засідання на 20.06.2024 ОСОБА_1 вручене 21.06.2024 (а. с. 22, 23). Згідно трекінгу із сайту ПАТ «Укрпошта» поштове відправлення із судовою повісткою про виклик в судове засідання на 04.07.2024 не вручено із зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 24 25). В протоколах про адміністративні правопорушення від 20 травня 2024 року, складених відносно ОСОБА_1 , в графі „місце проживання (перебування)» зазначено місцем проживання останньої вищевказану адресу, іншої адреси ОСОБА_1 під час складання протоколів про адміністративне правопорушення не повідомила.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначено, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 було відомо, що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується підписами в протоколах про адміністративне правпорушення.

Постановою від 20 червня 2024 року відповідно до ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження справи: ЄУН 378/362/24, провадження № 3/378/146/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, ЄУН 378/363/24, провадження № 3/378/147/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та присвоєно адміністративній справі єдиний унікальний номер ЄУН 378/146/24, провадження № 3/378/146/24.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Пункт 2.9.«а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення згідно ст. 124 КУпАП - це порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно п. 2.3 (г) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: під час руху на мотоциклі або мопеді бути в застебнутому мотошоломі й не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Відповідно п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У відповідності з положеннями ч. ч. 3, 6 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Така ж процедура передбачена п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкції).

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. п. 2.3 «г», 2.9 «а», 12.1, 13.1 ПДР України за обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення від 20.05.2024 року серії ААБ № 231820, ААБ № 231814, які складені уповноваженими на те особами, а їх зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; при цьому протоколи були підписані особами, які їх склали, та ОСОБА_1 , яка в протоколах в графі пояснення вказала «слабоалкоголь, з протоколом згодна» (а. с. 2, 14),

- даними схеми місця ДТП від 20.05.2024 року, згідно якої в мопеді «баракуда», пошкоджено ліве дзеркало заднього виду, деформовано пластик (а. с. 15),

- даними відеозапису з бодікамери поліцейського (на оптичному диску), на якому зафіксовано факт визнання ОСОБА_1 вживання алкоголю на запитання працівників поліції, факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та результат 2.22% етилового спирту, складання та вручення останній копій протоколів (а. с. 4),

- актом огляду на стан сп`яніння, здійсненим поліцейським на місці зупинки, роздрукованим протоколом приладу «Drager» з результатом 2.22 % етилового спирту (а. с. 1, 3).

Дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо місця пригоди, характер та локалізація пошкоджень, які мав мопед після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені у вказаній схемі свідчать про недотримання ОСОБА_1 пунктів 2.3 «г», 12.1, 13.1 ПДР України.

Вищенаведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в час і місці, вказаних в протоколах, останньою не оспорювався під час складання протоколів та після цього.

Суд звертає увагу на те, що сутність вчинених правопорушень у протоколах про адміністративні правопорушення викладена із належною повнотою. Ознайомившись із протоколами про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не була позбавлена можливості подати відповідні скарги щодо процесуальних дій працівників поліції.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому суд дійшов висновку про наявність в діях останньої складу вказаних правопорушень.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю вищевказаних доказів.

Обставин що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 ,за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядається одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням викладеного на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Санкцією ст. 124 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в розмірі та терміном, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 605.60 гривень.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36 ч. 2, 40-1, 124, 130 ч. 1, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на неї стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,

- за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) тисяч гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

За правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне стягнення за сукупністю правопорушень призначити ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) тисяч гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н. М. Марущак