ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1470/24
Провадження №3/477/1075/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з військової частини НОМЕР_1 відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованої за місцем проживання: АДРЕСА_1 ,

за частиною третьою статті 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №6 від 29 травня 2024 року, ОСОБА_1 28 травня 2024 року о 21.30 год., будучи військовослужбовцем, під час несення служби , в особливий період, в умовах воєнного стану, за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 була виявлена з ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалось в характерному запаху алкоголю, беззмістовній розмові, похитуванні в позі Ромберга. Від запропонованого їй проходження медичного огляду, у зв`язку з підозрою у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, на предмет спростування або підтвердження стану сп`яніння в закладах охорони здоров`я відмовилась.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин не визнала та пояснила, що 28 травня 2024 року вона не вживала алкогольні напої та не перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Так, о 17.30 год. після закінчення наряду вона повернулась до місця розташування та близько 20.30 год пішла до магазину попити кави, де до неї підійшов командир військової частини та повідомив, що вона не має права залишати своє місце розташування, тобто будинок у якому проживає. Викликавши командира її взводу, командир військової частини провів з ним бесіду стосовно неї. Зазначила, що 28 травня 2024 року пройти тест на алкогольне сп`яніння на місці їй не пропонували, натомість, її було доставлено до медзакладу з пропозицією пройти тест на стан сп`яніння, на що вона відмовилась. Відеофіксація при цьому не проводилась, а свідками були водій та санітар медпункту військової частини. На наступний день, 29 травня 2024 року її знову викликали до командира військової частини з приводу ситуації, що склалась напередодні, та повідомлено, що на неї буде накладено штраф та знято премію.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходить службу на посаді водія-санітара медпункту та безпосередньо підпорядковується начальнику медичної частини ОСОБА_3

28 травня 2024 року він перебував у складі чергової зміни медичного пункту та близько 22.00 год. за наказом командира підрозділу виїхав за місцем розташування суміжного підрозділу для проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Приїхавши до лікарні, ОСОБА_1 відмовилась від проходження медичного огляду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є військовослужбовцем - санінструктором медичного пункту та безпосередньо підпорядковується начальнику медичної частини ОСОБА_3

28 травня 2024 року вона перебувала у складі чергової зміни медичного пункту та близько 22.00 год. за наказом командира підрозділу ОСОБА_3 виїхала за місцем розташування для проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 в м.Миколаєві перед дверима військового госпіталю відмовилась від проходження медичного огляду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції частини 3 статті 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно частини 1 статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Процедура направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення огляду визначено «Порядком

направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року №32 (далі Порядок).

Так, відповідно до пункту 5 вказаного Порядку, огляд проводиться уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.

Пунктом 8 Порядку визначено, що військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 11 Порядку у разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за частиною 3 статті 172-20 КУпАП необхідно встановити факт перебування особи в стані алкогольного сп`яніння або відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, отримані у передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №6 від 29 травня 2024 року, ОСОБА_1 28 травня 2024 року о 21.30 год., будучи військовослужбовцем, під час несення служби , в особливий період, в умовах воєнного стану, за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 була виявлена з ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалось в характерному запаху алкоголю, беззмістовній розмові, похитуванні в позі Ромберга. Від запропонованого їй проходження медичного огляду, у зв`язку з підозрою у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, на предмет спростування або підтвердження стану сп`яніння в закладах охорони здоров`я відмовилась.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вживання алкогольних напоїв та перебування у стані алкогольного сп`яніння категорично заперечувала. Також з її пояснень вбачається, що пройти тест на алкогольне сп`яніння на місці їй не пропонували. Відеофіксація відмови від проходження огляду у медичному закладі не проводилась, а свідками були водій та санітар медпункту військової частини.

Відповідно акту фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 28 травня 2024 року, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовилась у присутності начмеда в/ч НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 , санінструктора в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 та санітара-водія в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 .

Як вже зазначалось судом, пунктами 8,11 Порядку визначено, що військовослужбовець, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови військовослужбовця від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Підтвердження, що військовослужбовцю ОСОБА_1 пропонувалось на місці пройти огляд з використанням спеціального технічного засобу і тесту в матеріалах справи відсутні.

Також не зафіксована із застосуванням технічних засобів відеозапису її відмова від проходження в закладі охорони здоров`я.

Стосовно показів свідків, то суд не приймає їх до уваги, оскільки вони перебувають у відносинах підлеглості з особою, яка склала акт фіксації відмови від проходження медичного огляду.

У відповідності до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі №463/1352/16-а від 08 липня 2020 року у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Тобто, недоведеність вини прирівнюється до невинуватості особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-20 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М.Семенова