Дата документу Справа № 337/7509/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/7509/23 Головуючий в 1 інст. Салтан Л.Г.
Провадження №33/807/304/24 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника-адвоката Рощина В.С., потерпілого ОСОБА_2 , його представника - адвоката Бєлки А.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника останньої адвоката Рощина В.С. на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 13 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.,

стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 11 грудня 2023 року приблизно о 08:25 годині у м.Запоріжжі по пр.Інженера Преображенського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням, допустила занос автомобіля, в результаті чого допустила зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ 1103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, після чого транспортний засіб ЗАЗ 1103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , продовжив некерований рух та здійснив наїзд на металеве огородження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.10.1, п.12.1. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. В результаті чого транспортні засоби пошкоджені, завдано матеріальних збитків.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Рощин В.С. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи, оскільки не дотримався вимог закону, не з`ясував всіх обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, невірно оцінив докази у справі, не призначив інженерно-транспортну експертизу обставин та механізму ДТП.

Вказує на те, що ОСОБА_1 , із обставинами ДТП, викладеними у протоколі, категорично не згодна і наполягає на тому, що в її діях відсутні порушення ПДР України, а ДТП сталася внаслідок стану проїзної частини, який не відповідав вимогам ДСТУ, та з вини посадової особи ТОВ «Промбудінновації», яка відповідальна за утримання проїзної частини у належному стані.

Зауважує, що в судовому засіданні під час допиту ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , а також свідка ОСОБА_3 , було встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала рух зі швидкістю 30-40 км/год. Вона рухалась «зі швидкістю потоку» та з такою самою швидкістю, як автомобіль ОСОБА_2 у сусідній смузі з ним.

Вважає, що суд дійшов помилкової думки про недотримання ОСОБА_1 безпечної швидкості руху та порушення нею п.12.1 ПДР України, адже за таких умов швидкість водія ОСОБА_2 , також мала бути визнана небезпечною.

Захисник зазначає, що ОСОБА_1 , до виникнення заносу рухалась прямолінійно, напрямок руху не змінювала. Вважає, що зміна напрямку руху внаслідок заносу автомобіля не може бути поставлено їй у провину, оскільки це сталося незалежно від її волі, а саме внаслідок стану проїзної частини, який не відповідав вимогам ДСТУ.

Таким чином, захисник вказує, що ОСОБА_1 , здійснюючи рух по автомобільні дорозі, мала право розраховувати на безпечні та зручні умови для руху, а також на те, що посадовими особами, відповідальними за утримання вуличної мережі у належному стані, будуть дотримані вимоги ДСТУ, що, на думку захисника, виключає наївність в її діях суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вважає, що у цьому випадку безпечні умови для руху не були забезпечені посадовою особою, відповідальною за утримання даної ділянки дороги, а саме ОСОБА_4 , що потягло настання ДТП та стосовно ОСОБА_4 було складено протокол пре адміністративне правопорушення за ч.4 ст.140 КУпАП.

Посилається на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення судової інженерно транспортної експертизи обставин та механізму ДТП, вважаючи, що причинний зв`язок між неналежним утриманням проїзної частини та ДТП за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є предметом розгляду протоколу за ч.4 ст.140 КУпАП, а тому виходить за межі розгляду справи за ст.124 КУпАП.

Зазначає про те, що суд визнав, що обрана ОСОБА_1 швидкість руху 30-40 км/год. була небезпечною, але не встановив, яка була безпечна швидкість руху в тих дорожніх умовах, і взагалі проігнорував це питання.

Також, вказує, що суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини ДТП, не надав належної правової оцінки доказам, не встановив причинний зв`язок між діями водія ОСОБА_1 та настанням ДТП.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника-адвоката Рощина В.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; потерпілого ОСОБА_2 , його представника - адвоката Бєлки А.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи, не проаналізував належним чином наявні в справі докази та не оцінив їх на предмет достатності для прийняття відповідного рішення, в цьому випадку - для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за інкриміноване їй адміністративне правопорушення. В оскаржуваній постанові не наведено переконливого обґрунтування, чому суд прийняв одні докази та відкинув інші.

Так, стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №408196 від 11 грудня 2023 року, згідно з яким, 11 грудня 2023 року приблизно о 08:25 годині у м.Запоріжжі по пр.Інженера Преображенського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не обрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням, допустила занос автомобіля, в результаті чого допустила зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ 1103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку, після чого транспортний засіб ЗАЗ 1103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , продовжив некерований рух та здійснив наїзд на металеве огородження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.10.1, п.12.1. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. В результаті чого транспортні засоби пошкоджені, завдано матеріальних збитків.

До протоколу додано:

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 грудня 2023 року, на якій зазначено напрямок, траєкторія руху транспортних засобів, місце зіткнення та пошкодження, які отримали автомобілі;

- роздруківки Alcotest Drager 6810 від 11 грудня 2023 року №2729, №2727;

- письмова заява ОСОБА_5 від 11 грудня 2023 року;

- акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 11 грудня 2023 року та схема до цього акту;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 11 грудня 2023 року;

- фотознімки з місця ДТП.

Дослідивши наявні в справі докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду першої інстанції є передчасним, оскільки на його підтвердження достатніх доказів в матеріалах справи немає.

Як убачається з оскаржуваної постанови, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою провину не визнала та пояснила, що 11 грудня 2023 року о 08:25 годині вона рухалась на автомобілі Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проспекту Інженера Преображенського у місті Запоріжжя в бік о.Хортиця, в лівій смузі руху 35-40 км/год. Заїхавши на новий міст, її транспортний засіб почало нести, вона вдарилась у відбійник, потім її винесло на середню смугу руху, де вона зіткнулася з транспортним засобом ЗАЗ 1103, реєстраційний номер НОМЕР_2 (під керуванням водія ОСОБА_2 ), який рухався в попутному напрямку. Проїзна частина була не посипана (її посипали десь о 11:30 годині). Її транспортний засіб технічно-справний, гума - зимова. Вказати точну швидкість транспортного засобу ЗАЗ 1103, реєстраційний номер НОМЕР_2 не може, оскільки він рухався позаду, вона його не бачила, побачила саме перед зіткненням з її транспортним засобом, але вважає, що швидкість приблизно була однаковою. В її діях відсутні порушення ПДР України, а ДТП сталася внаслідок стану проїзної частини, який не відповідав вимогам ДСТУ 3587-2022, та вини посадової особи ТОВ «Промбудінноваціїї», яка відповідальна за утримання проїзної частини у належному стані. Правила дорожнього руху вона не порушувала, напрямок руху не змінювала, безпечної швидкості руху дотримувалась, їхала зі швидкістю, що дозволена в межах населеного пункту, тому не могла порушити п.п.10.1,12.1 ПДР України. Невідповідність стану проїзної частини вимогам ДСТУ підтверджується Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та схемою до нього, які були складені на місці події працівником поліції, якими зафіксовано наявність ожеледиці. В той день на мосту Преображенського трапилось кілька ДТП, що свідчить про незадовільний стан проїзної частини. На відповідальну особу складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.140 КУпАП. Справу стосовно посадової особи ТОВ «Промбудінновації» про адміністративне порушення за ч.4 ст.140 КУпАП, у якій вона є потерпілою, наразі не розглянуто Хортицьким районним судом м.Запоріжжя. Можливо, дорожні знаки і були встановлені, але вона не звертала на них увагу. Також, не могла пояснити, скільки за відстанню до місця ДТП дорога не була покрита піщаною сумішшю, можливо, її не було взагалі.

Її захисник-адвокат Рощин В.С. при розгляді справи в суді першої інстанції вказав про те, що матеріали провадження не містять жодного належного доказу на підтвердження провини ОСОБА_1 , водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їхали в однакових умовах, з однаковою швидкістю, в умовах ожеледиці, але потерпілому пощастило, та його машину не занесло, а саме із-за умов ожеледиці транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 занесло. З метою з`ясування усіх обставин, просив призначити інженерно-транспортну експертизу з дослідженням обставин і механізму ДТП, проведення якої вважав за необхідне доручити експертам відділу судової експертизи Запорізького НДЕКЦ МВС України, який розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.Аваліані, 19а, на яку поставити такі питання: Як мали діяти у викладеній дорожній ситуації водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .? Чи мали технічну можливість уникнути ДТП водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .? Чи є в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , невідповідності ПДР України? Якщо так, то чи знаходяться вони в причинному зв`язку з пригодою з технічної точки зору?

Представник іншого учасника ДТП ( ОСОБА_2 ) адвокат Бєлка А.В. при розгляді справи в суді першої інстанції заперечував проти клопотання про призначення інженерно-транспортної експертизи, вважаючи його скерованим на зволікання розгляду справи, оскільки в матеріалах провадження достатньо доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 в ДТП, напроти, водій ОСОБА_2 жодних порушень правил ПДР не допустив, що було визнано самою ОСОБА_1 .. Вважає, що саме в тих умовах, що сталися, вона повинна була врахувати дорожню обстановку, вибрати таку швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати ним. Однак, зазначив, що якщо суд прийме рішення про призначення експертизи, вона повинна бути призначена за наявними вихідними даними, що є в матеріалах провадження, а не за вибірковими, які зазначила сторона захисту у своєму клопотанні, проведення експертизи доручити експертній установі за межами Запорізької області з метою уникнення можливого впливу на експертів з боку ОСОБА_1 , яка є слідчим відділу ДТП ГУНП, у зв`язку з чим просив призначити проведення інженерно-транспортної (автотехнічної) судової експертизи Полтавському НДЕКЦ МВС України, на розгляд якої поставити такі запитання: Як повинні були діяти водій транспортного засобу Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та водій транспортного засобу ЗАЗ 110З, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , у даній дорожній ситуації згідно з вимогами Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху? Крім того, просив визнати Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 11 грудня 2023 року неналежним доказом та не надавати його експертам, оскільки відсутній відеозапис з боді камери 474576, що зазначений у цьому акті, який би міг стверджувати про правдивість даних, що зазначені у ньому, оскільки ОСОБА_2 не був залучений до складання Акту та взагалі йому нічого невідомо про складання такого Акту на місці пригоди, є певні сумніви взагалі, що зазначений Акт був складений у зазначений день та час на місці ДТП.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в ході розгляду справи в суді першої інстанції підтримав доводи свого представника та додатково пояснив, що 11 грудня 2023 року о 08:25 годині він рухався по проспекту Інженера Преображенського у місті Запоріжжя в бік о.Хортиця, в середній смузі руху зі швидкістю 40-45 км/год.; по заду транспортного засобу Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався в лівій смузі руху в попутному напрямку, на відстані приблизно 7-10 метрів. Його транспортний засіб та транспортний засіб водія ОСОБА_1 рухалися паралельно приблизно з однією швидкістю. Транспортні засоби, ані зближувались, ані віддалялись один від одного. Дорога була мокра, але ожеледиці не було. Заїхавши на новий міст, транспортний засіб Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1 , занесло, він вдарився у відбійник та його винесло на середню смугу руху де рухався він на своєму транспортному засобі. Він почав гальмувати, але уникнути ДТП не вдавалось можливим. Об`їхати безпечно виниклу перешкоду не вдавалось можливим, оскільки в крайній правій та крайній лівій смузі попутно рухались транспортні засоби. При складанні Акту огляду обстеження ділянки вулично-шляхової мережі його не залучали, він не бачив, щоб такий Акт було складено на місці пригоди.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 11 грудня 2023 року о 08:25 годині вона в якості пасажира рухалась в транспортному засобі ЗАЗ 110З, реєстраційний номер НОМЕР_2 (під керуванням водія ОСОБА_2 ) по проспекту Інженера Преображенського у місті Запоріжжя в бік о.Хортиця. Транспортний засіб ЗАЗ 1103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух в середній смузі зі швидкістю 40-45 км/год. по заду транспортного засобу Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1 на відстані приблизно 7-10 метрів, який здійснював рух в попутному напрямку в лівій смузі руху. Транспортні засоби №1 та транспортний засіб водія №2 рухались паралельно приблизно з однією швидкістю. Транспортні засоби, ані зближувались, ані віддалялись один від одного. Заїхавши на новий міст, транспортний засіб Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1 , занесло, він вдарився у відбійник та його винесло на середню смугу руху, де рухався транспортний засіб, в якому вона перебувала в якості пасажира. Водій транспортного засобу ЗАЗ 1103, реєстраційний номер НОМЕР_2 ( ОСОБА_2 ), з метою уникнення ДТП почав гальмувати, але уникнути ДТП не вдавалось можливим. Об`їхати безпечно виниклу перешкоду не вдавалось можливим, оскільки в крайній правій та крайній лівій смузі попутно рухались транспортні засоби. Внаслідок ДТП вона зазнала травмування, та її каретою швидкої медичної допомоги було направлено до закладу охорони здоров`я.

Свідок ОСОБА_6 в суді першої інстанції пояснив, що 11 грудня 2023 року він в складі екіпажу отримав виклик щодо ДТП на мосту, за участю транспортних засобів Renault Clio та ЗАЗ 1103, пасажира направили до лікарні, опитали водіїв, склали адміністративні матеріали. Оскільки на дорозі мала місце ожеледиця, ним за участю ОСОБА_1 був складений Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі. ОСОБА_2 до складання Акту не залучали. Акт складався для іншого матеріалу щодо вирішення питання про притягнення до відповідальності посадової особи за неналежне утримання дороги. Чому в матеріалах наявний оригінал Акту пояснити не може. Вважає, що залучати ОСОБА_2 до складання цього Акту не було потреби. Схема ДТП була складена не ним, а поліціантом ОСОБА_7 , чому в схемі зазначено про відсутність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП, пояснити не може. Дорожніх знаків він не бачив.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначала, що вона не бачила, що дорожнє покриття було слизьким. Вона рухалась з дотриманнях всіх Правил дорожнього руху та, з урахуванням дорожньої обстановки, швидкість руху її транспортного засобу була приблизно 35-40 км/год.

Її захисник-адвокат Рощин В.С. в ході апеляційного розгляду справи підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково вказав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок стану проїзної частини, який не відповідав вимогам ДСТУ та з вини посадової особи ОСОБА_4 , який був відповідальний за утримання проїзної частини у належному стані. Вина відповідальної особи встановлена, як і в суді першої інстанції та і в суді апеляційної інстанції.

Потерпілий ОСОБА_2 при апеляційному розгляді справи заперечував проти задоволення апеляційної скарги та додатково зазначив, що акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі складався без його участі. Відеозапис, яким було зафіксовано процес обстеження дорожньої ділянки та складання вищезазначеного акту, йому не надано. Вважає, що в цьому випадку, вини посадової особи, яка була відповідальною за утримання вказаної ділянки дороги немає. На його думку, ДТП відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Його представник - адвокат Бєлка А.В. в ході апеляційного розгляду справи заперечував проти задоволення апеляційної скарги та додатково зазначив, що потерпілого ОСОБА_2 при складанні акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі не залучали. Інших дорожньо-транспортних пригод того дня на вказаній ділянці дороги не було. Відеозапис, на якому зафіксовано, як чоловік демонструє наявність ожеледиці, також не може бути належним доказом у справі, оскільки вказаний відеозапис знято на іншій ділянці дороги. Ожеледиці на вказаній ділянці дороги не було. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, звертає увагу на таке.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №408196 від 11 грудня 2023 року, ОСОБА_1 інкримінується порушення п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

На думку апеляційного суду, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі і достатні докази, які у своїй сукупності безумовно свідчили б про те, що ОСОБА_1 не виконала вимоги п.п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, що і стало причиною вищевказаної ДТП.

В свою чергу, показання водіїв транспортних засобів з приводу обстановки та обставин ДТП є суперечливими, зокрема, в частині наявності на час дорожньо-транспортної пригоди ожеледиці.

Так, водій ОСОБА_1 , як під час оформлення адміністративних матеріалів, так і під час розгляду даної справи в суді першої стверджувала, що вона, керуючи транспортним засобом Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по проспекту Інженера Преображенського у місті Запоріжжя в бік о.Хортиця, не порушувала жодних Правил дорожнього руху, напрямок руху не змінювала, безпечної швидкості руху дотримувалась, їхала зі швидкістю, що дозволена в межах населеного пункту, а сама дорожньо-транспортна пригода, на її думку, сталась внаслідок стану проїзної частини, який не відповідав вимогам ДСТУ та з вини посадової особи ТОВ «Промбудінновації», яка була відповідальною за утримання проїзної частини у належному стані, оскільки на час події ДТП на дорозі була наявна ожеледиця та дорожнє покриття було не оброблене.

Такої позиції притримувалась ОСОБА_1 і під час апеляційного провадження у справі.

ОСОБА_2 навпаки стверджував про те, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди ожеледиці на вказаній ділянці дороги не було

Разом з тим, під час апеляційного провадження, судом апеляційної інстанції було встановлено, що на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 грудня 2023 року, яка підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без жодних зауважень, зафіксовано стан дорожнього покриття проїзної частини, а саме: наявність ожеледиці.

З акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 11 грудня 2023 року та зі схеми до нього убачається, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки в м.Запоріжжя по вул.Інженера Преображенського, буд.1, виїзд на новий міст зі сторони Хортицького району не відповідав вимогам ДСТУ 3587-22 та дорожнє покриття проїзної частини мало ожеледицю.

При цьому, на самій схемі ДТП від 11 грудня 2023 року працівником поліції, який складав вищезазначену схему ДТП, наявність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП, не встановлено, що, на думку суду апеляційної інстанції, не узгоджується з відомостями, викладеними в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 11 грудня 2023 року та в схемі до нього, згідно з яким, працівником поліції встановлено, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідав вимогам ДСТУ.

Окрім того, на схемі ДТП від 11 грудня 2023 року взагалі відсутні будь-які попереджувальні дорожні знаки про наявність ожеледиці. Відомості щодо наявності попереджувального дорожнього знаку 1.13 (слизька дорога) та дорожнього знаку 7.12 (ожеледиця) були надані самим потерпілим ОСОБА_2 вже під час розгляду справи в суді першої інстанції, що, на думку, суду апеляційної інстанції жодним чином не підтверджує наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення.

За клопотанням сторони захисту під час апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції були досліджені додаткові докази у справі, зокрема, висновок експертного дослідження №ЕД/19/108-24/3390-ІТ від 06 березня 2024 року за результатами інженерно-транспортного дослідження за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», яке проводилось за заявою ОСОБА_1 .

За результатами вказаного дослідження експертом було встановлено, що у цій дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинні були діяти відповідно вимогам п.12.3 Правилам дорожнього руху. Дії водія ОСОБА_1 , яка знаходилась в аварійній ситуації, не підлягають експертному аналізу, тому вирішити дане запитання стосовно неї може лише слідчий (суд) самостійно. Дії водія ОСОБА_1 , яка знаходилась в аварійній ситуації, не підлягають експертному аналізу, тому вирішити запитання, чи є в діях невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху та чи перебуває вона у причинному зв`язку з подією цієї дорожньо-транспортної пригоди, може лише слідчий (суд) самостійно.

В дослідницькій частині вказаного висновку окрім іншого зазначено, що «оскільки автомобіль «Renault» рухався по асфальтованій, рівній, не забрудненій проїзній частині, з постійною швидкістю без гальмування та прискорення, при цьому водій ОСОБА_8 ніяких маневрів не виконувала, напрямок руху не змінювала, а також автомобіль «Renault» в технічно справному стані, з зимовими шинами без пошкоджень та з однаковим рівномірним зносом у межах норми, то слід заключити, що у цій дорожній ситуації причиною втрати керованості та виникнення заносу автомобіля «Renault» могла бути лише різка зміна зчеплення коліс правої і лівої сторін автомобіля, що відбулась із-за різного стану дороги (а саме, в момент виїзду на ділянку проїзної частини, вкритої ожеледицею)… водій автомобіля «Renault» виявити ділянку проїзної частини, вкритої ожеледицею, до виїзду на неї не могла, а отже, не мала можливості уникнути виїзду на вказану ділянку…».

Отже, за результатами проведення вищевказаного інженерно-транспортного дослідження в діях ОСОБА_1 невідповідностей Правилам дорожнього руху України не встановлено.

Жодних клопотань в т.ч. щодо призначення іншого експертного дослідження аніж того, що наявне в матеріалах цієї справи, учасниками провадження не було заявлено.

Також, за клопотанням сторони захисту в ході апеляційного розгляду провадження було досліджено копію постанови Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28 лютого 2024 року та копію постанови Запорізького апеляційного суду від 28 червня 2024 року.

З копії постанови Хортицького районного суду від 28 лютого 2024 року убачається, що в провадження Хортицького районного суду м.Запоріжжя перебувала справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 за ч.4 ст.140 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №620128 від 12 грудня 2023 року, 11 грудня 2023 року о 09:40 хв. м.Запоріжжя, Хортицький район, проспект Преображенського, біля будинку №1, в`їзд на новий міст зі сторони Хортицького району, ЛЕП №10, гр. ОСОБА_4 , будучи посадовою особою (директор ТОВ «Промбудіновація»), відповідальною за утримання та експлуатацію автомобільної дороги через Новий міст, порушив стандарти норми та правила при утриманні ВШМ та не вжив заходів щодо ліквідації зимової слизькості, внаслідок чого відбулась ДТП за участю транспортного засобу «RENAULT CLIO» д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу «ЗАЗ 1103» д.н.з. НОМЕР_2 , чим завдано матеріальної шкоди. Вказаними діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.6.2., 6.3 ДСТУ 3587-2022, п.1.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.140 КУпАП.

Постановою Хортицького районного суду від 28 лютого 2024 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вищевказану постанову суду першої інстанції ОСОБА_4 було подано апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 28 червня 2024 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28 лютого 2024 року залишено без змін.

Згідно з мотивувальною частиною вказаної постанови суду апеляційної інстанції, при апеляційному розгляді встановлено, що саме внаслідок невиконання посадовою особою директора ТОВ «Промбудіновація» ОСОБА_4 , який був відповідальний за утримання та експлуатацію автомобільної дороги через Новий міст, вимог п.6.2, 6.3 ДСТУ 3587-2022, п.1.5 ПДР, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі водія ОСОБА_1 та водія ОСОБА_2 .

Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, за відсутності доказів, які б беззаперечно свідчили про недотримання ОСОБА_1 вимог п.п.10.1, 12.1. Правил дорожнього руху, зважаючи на обставини справи, з урахуванням всіх наявних у справі доказів, а також приймаючи до уваги невідповідність ділянки проїзної частини дороги, де мала місце дорожньо-транспортна пригода, вимогам ДСТУ, в діях ОСОБА_1 не убачається порушень Правил дорожнього руху, які б перебували у прямому причинному зв`язку з вказаною подією ДТП, та відповідно в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На думку суду апеляційної інстанції, на спростування версії сторони захисту, зокрема і самої ОСОБА_1 , достатніх доказів немає, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості. При цьому, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.

На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом», чому суд першої інстанції належної оцінки не надав.

Викладене свідчить про те, що суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи та не перевірив їх доказами, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні є такими, що суперечать фактичним обставинам.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

а пеляційну скаргу захисника-адвоката Рощина В.С. задовольнити.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 13 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева