Справа № 473/1895/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"17" квітня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Кашарайло А.А., особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справи, що надійшли від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ Миколаївської області, громадянин України, інвалід 3-ї групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2024 року та 11 квітня 2024 року до суду надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП - протокол серії ВАД №357359 від 01.04.2024 року та за ч.2 ст.130 КУпАП протокол серії ААД №784190 від 05.04.2024 року.

Протоколи відносно ОСОБА_1 були розподілені одному судді, який при вирішенні справи врахував наступне. Частина 2 ст.36 КУпАП передбачає, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), - стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне об`єднати в одне провадження справи №473/1748/24 та №473/1895/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-1, ч.2 ст.130 КпАП України.

У протоколі серія ВАД №357359 від 01.04.2024 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «01.04.2024 року в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, вчинив конфлікт зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якого ображав нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство».

Потерпілою в протоколі вказана ОСОБА_2 .

Дії ОСОБА_1 працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом ААД №784190 від 05.04.2024 року в розділі склад адміністративного правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено, що: «05.04.2024 року 21 год. 20 хв. в м.Вознесенськ по вул.Шевченко, біля буд.63 водій ОСОБА_1 , 1976 р.н., керував т.з. KIA OPTIMA д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду за допомогою Алкотестер Драгер та у найближчому мед.закладі Вознесенська ЦРЛ відмовився, що зафіксовано на технічний засіб Tecsar 4500 №4513. Від керування відсторонений. Вчинено повторно протягом року».

Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР та за ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 вказав, що з дружиною не сварився, поліцію не викликав, транспортним засобом не керував.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за двома протоколами, суд враховує наступне.

Щодо правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

До матеріалів справи долучено постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.02.2024 року (яка роздрукована з Єдиного державного реєстру судових рішень в повному доступі) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (за порушення які мали місце 01.02.2024 року) із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 784190 від 05.04.2024 року суд дослідив надані матеріали, а саме в судовому засіданні було оглянуто відеозапис, зроблений співробітниками поліції. Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

На відео, що надали поліцейські, зафіксовано що вони були викликані самим ОСОБА_1 через сварку із дружиною і через те, що він не міг потрапити в квартиру. До місця проживання спочатку прибули поліцейські, а потім на авто приїхав сам ОСОБА_1 , який вийшов із-за керма. Після чого за наявності ознак сп`яніння йому як водієві було запропоновано поліцейським пройти огляд на визначення стану сп`янінні, проте ОСОБА_1 відмовляється від такого огляду як на місці, так і в лікарні, вказує, що вживав спиртне. Водієві роз`яснюються наслідки відмови та він погоджується на складання протоколу, розуміючи наслідки відмови від проходження огляду. Поліцейський перевіряє та встановлює факт повторності за відповідними базами даних поліції.

Згідно із ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд враховує, що відповідно до ч.1 п.9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У даній справі фіксація правопорушення відбувалася безперервно та з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року та п.5 Розділу ІІ Наказу МВС від 18.12.2018 року № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису».

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд враховує, що ч.2 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої цієї статті.

Згідно пункту 2.9-а Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приписами пункту 2.5 Правил передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103: «2. Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

6. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

7. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

8. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду».

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

В ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Крім того має бути встановлена повторність такого правопорушення для кваліфікації за ч.2 ст.130 КУпАП.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Досліджені матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 784190 від 05.04.2024 року, копія постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року, відеозапис свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КпАП України, а саме відмова водія від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, вчинена повторно протягом року.

Судом було досліджено матеріали іншого провадження стосовно ОСОБА_1 та встановлено, що окрім протоколу серія ВАД №357359 від 01.04.2024 року до справи долучено письмові пояснення ОСОБА_2 , які вона надала поліції під час складання протоколу, та в яких вказано, що 31.03.2024 року вживали разом із знайомою алкогольні напої, її співмешканця вдома не було. Він прийшов пізно, коли вже знайома пішла. Співмешканець ОСОБА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, вчинив конфлікт на ґрунті ревнощів, під час конфлікту ображав словами брутальної лайки, погрожував фізичною розправою, але реальних дій не чинив. Також виганяв з квартири в якій вони проживають.

В письмових поясненнях, які він надав поліції під час складання протоколу, ОСОБА_1 вказав, що він знаходився у власному помешканні, лежав на ліжку, дивився телевізор, аж раптом приїхав наряд поліції. Чому наряд поліції приїхав йому не відомо. Вказав, що зі співмешканкою сварки не було, її з квартири не виганяв.

Суд має право врахувати як доказ письмові пояснення, надані поліції, оскільки відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі №208/712/19 визначено, що: «Положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу».

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд враховує, що ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Статтею 1 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено поняття психологічного насильства, а саме: «14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи».

Згідно із ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою. Тоді як з матеріалів провадження вбачається, що поліція під час складання протоколу встановила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співмешканцями.

Досліджені матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме насильство в сім`ї психологічного характеру. При визначенні ОСОБА_1 стягнення, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним правопорушення, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу. Щодо застосування заходів, передбачених ст.39-1 КУпАП, то суд враховує, що це право суду, оскільки вказана норма передбачає, що у разі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми для таких осіб. Враховуючи обставини справи, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього лише адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, а положення ст.39-1 КУпАП про проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - не застосовувати.

Досліджені матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч.2 ст.130 та ч.1 ст.173-2 КпАП України та згідно із ст.36 КУпАП йому слід призначити стягнення в межах санкції за більш тяжке правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.36, 40-1, ч.2 ст.130, 1 ст.173-2, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

об`єднати адміністративні справи №473/1895/24 та №473/1748/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130, ч.1 ст.173-2 КУпАП - в одне провадження.

Об`єднаному провадженню присвоїти №473/1895/24.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 та ч.1 ст.173-2 КпАП України, і застосувати до нього стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме за ч.2 ст.130 КУпАП, і застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави рахунок: UA0014001, Отримувач: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Найменування: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, який підлягає сплаті не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без застосування оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки до матеріалів справи не додано доказів того, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу, яким керував під час складання протоколу, та відсутні дані про те, що вказаний автомобіль було вилучено або зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст.308 КУпАП в разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути із ОСОБА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 грн. Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA00260Код класифікації доходів бюджет: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар