Єдиний унікальний номер судової справи 487/8523/23
Номер провадження 33/812/231/24 Головуючий у місцевому суді:Кузьменко В.В.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року Миколаївський апеляційний суд у складі судді Серебрякової Т.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Насонової Марини Сергіївни на постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 15 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 15 січня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Насонова М.С. 25 березня 2024 року подала апеляційну скаргу. Одночасно в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 15 січня 2024 року.

Вказана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п.33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п.п.22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у ч.2 ст.294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку.

Порядок подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції по справі про адміністративне правопорушення регламентовано виключно ст.294 КУпАП, при цьому конкретних вимог до такої апеляційної скарги законом не встановлено.

Разом із тим, слід врахувати те, що згідно з положеннями процесуальних кодексів України однією з обов`язкових вимог до апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції є наявність в ній обґрунтування незгоди скаржника із висновками, зробленими в оскаржуваному судовому рішенні.

З огляду на викладене, в КУпАП існує законодавча прогалина щодо встановлення вимог до апеляційної скарги, яка заповнюється в результаті застосування аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права.

Пунктом 4 частини 1 статті 396 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таким чином, для забезпечення гарантованого Основним Законом України права на апеляційний перегляд справи особа має подати апеляційну скаргу на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення у встановлений законом строк із зазначенням доводів щодо незгоди із встановленими судом обставинами.

Крім того, відповідно до ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції, переглядає судові рішення у межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За такого, з метою визначення меж апеляційного розгляду, апеляційні вимоги мають бути викладені у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, чітко сформульовані та не допускати неоднозначного тлумачення.

Натомість в апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Насонова М.С. обмежується абстрактним посиланням на неправомірність судового рішення та викладає лише клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та скасування оскаржуваної постанови.

В апеляційній скарзі взагалі не наводиться її обґрунтування, не зазначається підстав для скасування судового рішення та взагалі не викладено апеляційних вимог в сенсі повноважень апеляційного суду, передбачених ст.294 КУпАП.

Враховуючи, що чинним КУпАП не передбачено залишення апеляційної скарги без руху із наданням строку на усунення недоліків, вказана апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту для виконання вимог ст.294 КУпАП.

Разом з тим, повернення апеляційної скарги не позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також його захисника, процесуального права повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою з дотриманням вимог ст.294 КУпАП України одночасно із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення в разі пропуску цього строку з поважних причин.

При цьому, клопотання про поновлення строку має бути заявлено не формально, а обґрунтоване відповідними обставинами.

Під поважними причинами пропуску строку виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства, слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Насонової Марини Сергіївни на постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 15 січня 2024 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова