Справа №592/2715/24
Провадження №3/592/597/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Роман Анатолійович, розглянувши матеріали які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП,

з участю учасників справи про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Попович Ю.О.,

у с т а н о в и в:

Водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21124, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах з порожнини рота, млява мова, поведінка що не відповідала обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння з допомогою Alcotest 6820 Drager, а також у лікувальному закладі у лікаря нарколога категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник просили закрити провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, останньому не роз`яснено його права, крім того в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що останній керував з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння та вживав алкогольні напої після зупинки транспортного засобу поліцейськими.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Попович Ю.О., допитавши свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №656506 від 10.02.2024 підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- копією постанови ЕНА №1414441 від 10.02.2024 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП;

- відеозаписом з автомобільного та нагрудних відеореєстраторів поліцейських, з яких вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, ухиляючись від прямої відповіді на поставлені запитання, а повідомлення поліцейського про складення протоколу про адміністративне правопорушення втік з місця події.

- поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , який підтвердив викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини.

Суд не може прийняти до уваги докази свідка ОСОБА_2 про те, що саме він керував т/з, та вийшов з правого боку, оскільки були зламані водійські дверцята, а ОСОБА_1 перебував на задньому сидінні та вийшов після нього, оскільки такі пояснення спростовуються дослідженим в судовому засіданні відеозаписом за автомобільного відеореєстратора поліцейських, з якого вбачається, що через 7 с після зупинки т/з з правого переднього місця автомобіля вийшов ОСОБА_2 , а через 20 с вийшов ОСОБА_1 , при цьому передні праві дверцята не зачинялись, інші дверцята не відчинялись. Зважаючи на розмір зазначених осіб, суд приходить до висновку про неможливість водію перелізти через пасажира за 7 с.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), суддя не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

При цьому адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а матеріали справи мають достатньо доказів, які не спростовані правопорушником, якими доведено факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про порушення права ОСОБА_1 на захист внаслідок нероз`яснення його прав не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з відеозапису вбачається, що після повідомлення поліцейського про намір скласти протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 втік з місця події, що унеможливило роз`яснення йому прав.

Також не свідчить про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення та обставина, що ОСОБА_1 не була вручена його копія, зважаючи що саме його поведінка перешкодила поліцейському вчинити зазначені дії, а ОСОБА_1 не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами провадження.

Пояснення поліцейського про виживання ОСОБА_1 алкогольний після зупинки також не підтверджені жодними доказами, на відеозаписах не зафіксовано навіть наявності алкогольних напоїв в автомобілі, а фраза «можна я зараз вип`ю» (20:31:20) поза кадром не є достатньою для доведення факту вживання ОСОБА_1 будь чого, зокрема і алкогольних напоїв. Сам ОСОБА_1 поліцейським жодного разу не повідомляв, що він виживав алкогольні напої після зупинки т/з. Оскільки вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після зупинки т/з не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, відсутні підстави для висновку про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_1 за іншою нормою КУпАП.

Також безпідставними є доводи захисника, про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки належними та допустимими доказами такого стану не було встановлено, а ОСОБА_1 притягається до відповідальності за відмову від проходження такого огляду.

При цьому суд враховує, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Враховуючи характер правопорушення та особу винного, вважаю необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі ст. 40-1, 283 ч.5 КУпАП з ОСОБА_4 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 124, 283 ч.5 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в її разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений у строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко