ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

01.04.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої адвоката Вірка В.В., який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.01.2024р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за проживає в АДРЕСА_1

закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП

за участю представника потерпілої адвоката Вірка В.В.

потерпілої ОСОБА_1

законного представника потерпілої ОСОБА_3

особи, що до якої провадження

у справі про адміністративне правопорушення

закрито ОСОБА_2

захисника Страх В.О.

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Із постановою суду не погодився представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1 адвокат Вірко В.В., який в апеляційній скарзі:

- вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, несправедливою, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права;

- вважає, що судом першої інстанції надано неправильне тлумачення терміну «булінг», яке є різновидом насильства, означає «цькування, залякування», та суб`єктом даного адміністративного правопорушення є не тільки представники освітнього процесу, а і будь які особи;

- вважає, що комендант гуртожитку, яким є ОСОБА_2 , є суб`єктом булінгу, оскільки потерпіла ОСОБА_1 мешкала у гуртожитку закладу освіти під час освітнього процесу, та саме комендант поселяла її, знайомила під підпис ОСОБА_1 із правилами поведінки та розпорядком дня у гуртожитку, та ОСОБА_2 є учасником освітнього процесу відповідно до ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про освіту»;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-4 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи апелянта та неповнолітньої потерпілої ОСОБА_1 , її законного представника ОСОБА_3 , які підтримали подану апеляційну скаргу, особу, щодо якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито ОСОБА_2 та її захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 11.12.2023р. щодо ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 996047 від 11.12.2023р. за те, що ОСОБА_2 будучи учасником освітнього процесу, у період часу з вересня 2023р. по 24.11.2024р., у приміщенні гуртожитку учбового закладу Державного професійно-технічного навчального закладу «Криворізький центр професійної освіти робітничих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу», який розташований за по АДРЕСА_2 , систематично здійснювала булінг (цькування) у відношенні учасниці освітнього процесу ОСОБА_1 , 2006р.н., що виражалось у систематичних образах, критиці, висміювання у присутності інших, порушенні її приватного простору, чим могла бути завдана істотна шкода її психологічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги ЗУ «Про освіту», вимоги ЗУ «Про охорону дитинства», вимоги ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо протидії булінгу (цькуванню)» №2657-VIII від 18.12.2018р., наказ Міністерства освіти і науки України №1646 від 28.12.2019р. ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-4 КУпАП.

Суд першої інстанції після дослідження матеріалів справи, документів, які сторони провадження надали в якості доказів для підтвердження своїх позицій, допитавши потерпілу ОСОБА_1 , свідків, та особу, щодо якої було складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 дійшов висновку про закриття провадження у справі без змін, оскільки на переконання суду першої інстанції досліджені та оцінені в судовому засіданні докази, не доводять, що в діях ОСОБА_2 вбачається умисне, систематичне здійснення булінгу, відносно неповнолітньої ОСОБА_1 , та вважав, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування прийнятого рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення суд першої інстанції послався на те, що відповідно до п. 3-1 ч.1 ст.1 ЗУ «Про освіту» булінг (цькування) це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про освіту», учасниками освітнього процесу є: здобувачі освіти; педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники; батьки здобувачів освіти; фізичні особи, які провадять освітню діяльність; інші особи, передбачені спеціальними законами та залучені до освітнього процесу у порядку, що встановлюється закладом освіти.

Суд першої інстанції вважав, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , як комендант гуртожитку ДПТНЗ КЦПОРКТРС, у відповідності до її посадової інструкції не є учасником освітнього процесу та жодного відношення до освітнього процесу не мала (а.с.35-36).

Також судом першої інстанції було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 11.12.2023р. є недопустимим доказом, оскільки був складений у порушення вимог ч. 2 ст.254 КУпАП, тобто не протягом двадцяти чотирьох годин з дня виявлення правопорушення, а саме на 16-тий день після отримання та реєстрації в журналі ЄО за №22237 від 25.11.2023р. заяви ОСОБА_1 про вчинення правопорушення (булінгу) від 24.11.2023р., з урахуванням того, що особа ОСОБА_2 була встановлена 25.11.2023р.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи про адміністративне правопорушення, дослідивши підстави, наведені судом першої інстанції для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та перевіривши матеріали справи погоджується із рішенням суду першої інстанції за таких підстав.

Відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який в свою чергу найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення передбаченого КУпАП.

Крім того відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в порушення вказаних вище вимог протокол щодо ОСОБА_2 був складений з порушенням строків їх складання, а рішення суду першої інстанції про визнання вказаного доказу недопустимим є правильним, та докази, які містяться в матеріалах справи слід розцінювати за принципом «плодів отруйного дерева».

Крім того судом апеляційної інстанції була допитана неповнолітня потерпіла ОСОБА_1 , яка підтвердила суду, що проживала у гуртожитку, в якому ОСОБА_2 була комендантом, були випадки коли ОСОБА_2 давала їй особисто грошові кошти, приносила їжу. Заяву щодо булінгу з боку ОСОБА_2 вона особисто написана за вказівкою директора навчального закладу, хоча особисто претензій до ОСОБА_2 не мала.

Допитана судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 свої показання в суді першої інстанції щодо надання підтримки ОСОБА_1 , як грошовими коштами, так і морально, підтвердила, заперечила, що вона особисто не вчиняла будь-які дії щодо неповнолітньої ОСОБА_1 , та зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення щодо неї є наслідком виникнення між нею та керівником закладу освіти неприязних відносин.

Суд апеляційної інстанції, безпосередньо дослідивши та оцінивши показання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з фактичних обставин справи вважає необхідним наголосити наступне.

У 2019р. вступили в силу норми закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню)», який визначає поняття булінгу.

Булінг (bullying, від анг. bully хуліган, забіяка) (цькування) це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Тобто поняття булінгу та заходи щодо його виявлення та протидії, є відносно новими, та зазначений час триває формування, як загальних засад, спрямованих на недопущення проявів булінгу, так визначення його правової природи.

Слід звертати увагу, що одним з ключових аспектів, який допомагає розрізняти справжній булінг від неагресивної поведінки, є психологічний комфорт. Якщо людина відчуває надмірний тиск, страх або невпевненість через поведінку іншої людини, це може бути ознакою булінгу.

Типовими ознаками булінгу є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі; наслідки у вигляді психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страху, тривоги, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Цькування - це тривалі, повторювані дії, а одинична сутичка між учасниками таким не може вважатися.

Аналізуючи показання потерпілої ОСОБА_1 щодо проявів гуманності (людяності) з боку ОСОБА_2 , які виразилися у наданні ОСОБА_2 допомоги на адресу ОСОБА_1 у виді грошових коштів та продуктів харчування, суд апеляційної інстанції не може беззаперечно констатувати, що в діях ОСОБА_2 є ознаки боулінгу, а саме систематичного діяння, наслідками якого є психічна та/або фізична шкода, приниження, страху, тривоги, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Наведені вище ознаки булінгу матеріли справи не містять, а зміст показань ОСОБА_1 , надані нею у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, спростовують наявність в діях ОСОБА_2 ознаки адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Таким чином суд апеляційної інстанції, встановивши порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також відомості отримані у судовому засіданні суду апеляційної інстанції при допиті потерпілої ОСОБА_1 , та особи, щодо якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито ОСОБА_2 , не вбачає в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги представника потерпілої - адвоката Вірка В.В. та вважає їх неспроможними.

Враховуючи викладене вище, постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням, підстави для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника потерпілої - адвоката Вірка Віктора Вікторовича який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.01.2024р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.01.2024р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП залишити без змін.

Суддя