справа № 760/5604/24
головуючий у суді І інстанції Бурлака О.В.
провадження № 33/824/3060/2024
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Оропай Олексія Віталійовича на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави у розмірі 605 грн 60 коп.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 26 лютого 2024 року, приблизно о 23 год. 40 хв., у м. Києві по пр. В.Лобановського, 37, керував транспортним засобом марки «Toyota RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Alkotest Drager 6820», що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Результат огляду 1,07 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а) ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Оропай О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріалами справи не підтверджується те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а долучений відеозапис містить лише факт проходження його огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У матеріалах справі відсутні пояснення свідків, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі.

Рапорт працівника поліції про те, що водій керував транспортним засобом складено іншим працівником УПП ДПП, який приїхав через пів години після першого екіпажу.

З твердженням суду, що автомобіль перебував на проїзній частині дороги, апелянт не погоджується, оскільки автомобіль був припаркований до правої частини вулиці та не заважав іншим транспортним засобам.

Твердження суду першої інстанції про те що водій не надав суду доказів своєї невинуватості, не може розглядатися, тому що обов`язок доведення вини лежить на стороні обвинувачення, а будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Щодо не заперечення водієм факту керування автомобілем, під час оформлення матеріалів, апелянт вказує, що його жодного разу не спитали, чи керував він транспортним засобом, чи не керував.

Клопотання захисника про допит як свідка дружини водія - ОСОБА_2 судом було проігноровано.

Крім того, протокол складений біля будинку № 39-А, а не як вказано у протоколі № 37 по пр. В. Лобановського.

Судом не взято до уваги, що водій за національністю аварець та володіє українською мовою не у достатньому обсязі, йому було важко розуміти працівників поліції.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що транспортним засобом марки «Toyota RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 , належить його дружині. 26 лютого 2024 року автомобілем користувалася його дружина та ввечері припаркувала його на вулиці біля будинку. ОСОБА_1 знаходився вдома та на вечерю вживав алкогольні напої. Дружина попросила його сходити до автомобіля та забрати його речі. ОСОБА_1 спустився до автомобіля, дістав речі із багажного відділення та у цей час до нього під`їхав поліцейський службовий автомобіль. Таким чином, він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Оропай О.В. у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, до протоколу додано:

чеком приладу «Драгер» з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння від 27 лютого 2024 року, результат якого - 1,07 ‰;

актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 2 лютого 2024 року;

розпискою щодо передачі транспортного засобу на зберігання, тобто ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом;

рапортом поліцейського від 26 лютого 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР України та у ході спілкування виявлено ознаки алкогольного сп`яніння;

відеозапис із нагрудної камери працівника патрульної поліції, на якому зафіксовано як працівник поліції підійшов до ОСОБА_1 , який знаходився біля свого автомобіля, та повідомив, що ОСОБА_1 було зупинено за підозрою у тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що ОСОБА_1 підтвердив, відповівши: «Так» (00:57 хв. відеозапису), а також погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Alkotest Drager» (01:02 хв. відеозапису) та підтвердив, що керував транспортним засобом марки «Toyota RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 , (01:14 хв. відеозапису), ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою технічного засобу «Alkotest Drager 6820», працівником поліції оголошено результат огляду 1,07 ‰ (03:21 хв. відеозапису), ОСОБА_1 із таким результатом погодився (03:46 хв. відеозапису) та на питання працівника поліції пояснив, що їхав із оболоні (05:50 хв. відеозапису), на питання щодо причини керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння зазначив, що він лише людина та у житті всяке трапляється, наступного дня йому знадобився б автомобіль тому він не викликав таксі (06:02 хв. відеозапису).

Указаним відеозаписом спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факт керування транспортним засобом, оскільки його про це не питали.

Навпаки, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 чітко неодноразово підтвердив, що він здійснював керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та навіть пояснив працівникам поліції, чому він не викликав таксі та здійснював керування автомобілем самостійно.

При цьому ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції жодного разу не згадував про те, що автомобілем керувала його дружина, а він лише спустився забрати речі з автомобіля, як зазначив він у судовому засіданні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не розглянуто клопотання захисника ОСОБА_1 про допит як свідка - дружини водія ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що таке клопотання заявлялося під час розгляду справи судом першої інстанції.

У суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про допит як свідка - дружини водія ОСОБА_2 з огляду на те, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції жодного разу не згадував про те, що автомобілем керувала його дружина, а він лише спустився забрати речі з автомобіля.

Посилання на те, що протокол складений біля будинку № 39-А, а не як вказано у протоколі № 37 по пр. В. Лобановського не спростовують адресу вчинення адміністративного правопорушення, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 за національністю аварець та володіє українською мовою не у достатньому обсязі, йому було важко розуміти працівників поліції, апеляційний суд враховує таке.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вільно спілкувався з працівниками патрульної поліції українською мовою, пояснював обставини справи та причини керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідав на питання працівників поліції та жодного разу не зазначив про те, що йому не зрозуміло щось із сказаного працівниками поліції, які також розмовляли українською мовою.

Крім того ОСОБА_1 не заявив про те, що він потребує послуг перекладача ані під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ані у судах першої та апеляційної інстанції.

У судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, спілкувався українською мовою та жодним чином не повідомив про недостатнє знання мови або про необхідність послуг перекладача.

Також апеляційний суд зауважує, що з наявної у матеріалах справи копії паспорту вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином України, а паспорт громадянина України виданий йому 23 травня 1997 року.

Таким чином переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - це правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, оскаржувана постанова відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Оропай Олексія Віталійовича залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 02 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова