ПОСТАНОВА

Справа № 137/1002/24

08 липня 2024 р. 3/137/362/24 с-ще Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ВАВ №573453, 27.06.2024 близько 15год 00хв в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України, по вихованню сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось в тому, що син залишив своє місце проживання.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечила той факт, що син залишив своє місце проживання, що призвело до його пошуків, про що дуже шкодує та запевняє, що більше такого не повториться.

Статтею 7 КпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч.3 ст.184 КУпАП вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 1734 цього Кодексу, тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, виражається у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Інкриміноване в протоколі про адміністративне правопорушення діяння не відповідає диспозиції ч.3 ст.184 КУпАП, в протоколі не зазначено яке саме правопорушення вчинено неповнолітнім сином ОСОБА_1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що передбачено цим Кодексом.

З формулювання фабули протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 Сімейного кодексу України, однак вказані дії передбачені диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки саме вказана частина статі передбачає відповідальність за ухилення батьків, або осіб яких вони замінюють, від виховання неповнолітніх дітей.

Крім того, адміністративна відповідальність за залишення сином свого місця проживання Кодексом про адміністративні правопорушення не передбачена. В такому випадку суб`єктом правопорушення є батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП, а у випадку повторності за ч.2 ст.184 КУпАП.

У зв`язку з викладеним, суть правопорушення, викладена в протоколі, не відповідає правовій кваліфікації ч.3 ст.184 КУпАП.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд керується презумпцією невинуватості, закріпленою у ст.62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення відсутня, а суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не може виходити за межі наданих йому повноважень, оскільки відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, 245, 184, 247, 251, 277, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Верещинська Я. С.