Номер провадження 3/754/818/24
Справа №754/1048/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 січня 2024 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Соловйов Олег Леонідович розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-11 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом серії НОМЕР_1 №20 від 12.01.2024 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, наведена фабула правопорушення, яка полягає в тому, що 10.01.2024 військовослужовець військової служби за призовом осіб під час мобілізації солдат ОСОБА_1 , який проходить службу у військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив місце несення служби. Станом на 12.01.2024 ОСОБА_1 повернувся до місця несення служби, дії останнього, кваліфіковані за ч.2 ст.172-11 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 надав заяву за змістом якої зазначив, що вину у вчиненні правопорушення визнає, вперше самовільно залишив місце розташування свого підрозділу. Розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Суддя вважає можливим розглянути справу за його відсутності, що не суперечить ч.1 ст.268 КУпАП. Оцінивши в сукупності наявні докази, слід дійти висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, виходячи з такого.

Відповідно до ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, склад правопорушення має бути чітко визначеним у відповідності до диспозиції кожної окремої норми, становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і, водночас, достатні для притягнення особи до юридичної, зокрема, адміністративної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Крім того, відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Так, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 КУпАП може наставати за ч. 1 - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб; ч.2 - діяння,передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення; ч.3-самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом підчас проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причинна військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб; ч. 4 - діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Обсяг доказів безумовно відрізняється в залежності від кваліфікації діяння.

Проте, у протоколі про військове адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 №20 від 12.01.2024, складеному відносно ОСОБА_1 в порушення ч.1 ст.256 КУпАП вказано про вчинення особою правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-11 КУпАП, в той час коли назва протоколу містить відомості щодо правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. При цьому з фабули інкримінованого правопорушення настає, що ОСОБА_1 , самовільно залишив місце несення служби тривалістю до трьох діб, що є кваліфікуючою ознакою саме ч.1 ст.172-11КУпАП. При цьому, відповідальність за вчинення правопорушення, визначеного ч.3 ст. 172-20 КУпАП, або за ч.2 ст. 172-11КУпАП є більш суворою у порівнянні із ч.1 ст.172-11 КУпАП.

Суддя зауважує, що за змістом п.3 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 №329, та зареєстрованої МЮУ 14.12.2021 за №1622/37244, не допускаються закреслення чи виправлення записів, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, щодо якої він складений. Тобто усунення вказаних недоліків не можливо шляхом доопрацювання.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не може виходити за межі наданих йому повноважень.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Суд з цього приводу також зауважує, що, визнаючи те чи інше діяння адміністративним правопорушенням і встановлюючи за його вчинення санкцію, законодавець враховує, що ступінь суспільної небезпеки однотипних проступків може бути різний. Внаслідок цього у ряді випадків визначається декілька складів адміністративних проступків, належних до одного типу діянь. Такі склади різняться за ступенем суспільної небезпеки. На більш високий ступінь небезпеки вказують додаткові (кваліфікуючі) ознаки. Кваліфікація діяння особи відноситься до повноважень особи, яка складає певний протокол, й ця функція притаманна та є частиною діяльності саме суб`єктів адміністративної юрисдикції, включає вибір, встановлення норми, яка підлягає застосуванню у конкретному випадку. Посадова особа, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, не може переймати на себе функції кваліфікації деліктів.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.172-11 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.9, 172-11, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-11 КУпАП України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП - за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя О.Л. Соловйов