ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/27853/23

провадження № 3/521/1750/24

11 квітня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси

Михайлюк О.А., розглянувши матеріали справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №649385 від 12.11.2023 року, водій ОСОБА_1 12.11.2023 року о 22 годині 05 хвилин у місті Одеса, вул. М. Боровського, 40, керував транспортним засобом «SCODA OCTAVIA» номерний знак « НОМЕР_2 » в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у скоєнні правопорушення не визнав, вказав суду, що обставини, викладені у протоколі, не відповідають дійсності.

В судове засідання також з`явилася його адвокат Палатна Наталія Анатоліївна, яка заперечувала проти притягнення свого підзахисного до адміністративної відповідальності, просила справу закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вказала, що у даній справі інспектором патрульної поліції та співробітником Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я не вжито усіх необхідних заходів, які б підтверджували склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема, інспектором поліції не складено акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, оскільки алкотестер не визначив кількість проміле алкоголю у організмі ОСОБА_1 , не зважаючи на те, що він проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння тричі.

Дослідивши матеріали справи та надавши оцінку поясненням особи, відносно якої розглядається протокол та його захисника, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі необхідно закрити з огляду на наступне.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, органи поліції дійшли висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Частиною 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» встанволено, що поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Згідно із ч. 3 ст 35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Дослідивши відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейських, судом встановлено, що ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак на відеозаписі відсутні моменти руху та зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 . Із матеріалів відеозапису вбачається, що працівники поліції підходять до автомобіля, починають спілкуватися з ОСОБА_1 з приводу того, що йому необхідно надати документи для перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозаписів, наявних у справі, представники поліції не виконали вимоги ч.3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», не проінформували та не повідомили ОСОБА_1 про підстави зупинки транспортного засобу.

Також із матеріалів відеозапису вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором ОСОБА_2 не було роз`яснено ОСОБА_1 положення ст.63 Конституції України та вимоги ст.268 КУпАП України про те що він має право на правову допомогу, але в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 таке роз`яснення надавалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Утім, згідно із п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або що впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Крім того, в разі встановлення наявних підстав для проведення огляду на стан сп`яніння в ЗОЗ, встановлених ч. 3 ст. 266 КУпАП, відповідно до п. 6 Порядку направлення та огляду водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Лише наявність вказаного направлення в матеріалах справи є відповідним доказом направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я транспортного засобу відповідно до вимог ст. 266 КУпАП для виявлення чи спростування стану сп`яніння.

За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч. 6 ст. 266 КУпАП та п. 8 розділу ІІ Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього.

Копія відповідного направлення у матеріалах справи відсутня.

Відповідно до Розділу ІІ п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року N1452/735) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до долученого до матеріалів справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ООМЦПЗ» ООР від 12.11.2023 року №002714, складеному о 23 годині 05 хвилин 12.11.2023 року, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак матеріали справи не містять відомостей щодо кількості проміле алкоголю в крові.

Судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів проводився тричі, що зафіксовано відеозаписом з портативного реєстратора 471333.

Слід зазначити, що невід`ємною частиною алкотестера є його складова - мундштук. Кожен мундштук для алкотестеру повинен бути, запечатаний в індивідуальну упаковку з перфорацією. На кожному мундштуку вказаний порядковий номер. Мундштук до приладів для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі призначений виключно для одноразового використання.

Отже, суд вважає що в разі суперечностей перед перевіркою на стан сп`яніння поліцейський зобов`язаний залучити двох неупереджених свідків, або пред`явити на камеру реєстратора мундштук в індивідуальній упаковці, розпакувати його, вставити у прилад, і надалі передати особі, відносно якої проводиться перевірка.

Із матеріалів відеозапису не вбачається, що свідки до вказаної процедури залучались, а мундштук розкривався у присутності ОСОБА_1 . Після проведення першого тестування поліцейський зазначив, що Drager Alkotest 7510 показав «алкоголь у роті». Після повторного тестування було зазначено теж саме. При цьому інспектор не виводить на камеру показники дисплея для відеофіксації, а запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і той погоджується.

Третій раз тестування на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводилось із застосуванням алкотестеру у медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР.

Марка алкотестеру не зазначалась, мундштук у присутності поліцейських і ОСОБА_1 не розпаковувався, роздруківка чеку з показниками та будь-які дані не оголошувались та не надавалась, як і не надавались для відеофіксації показники на дисплеї пристрою.

Судом встановлено, що у медичному закладі було зафіксовано реєстратором прохання ОСОБА_1 про відбір біологічного середовища сечі для лабораторного дослідження, яке також було проведено з грубим порушенням п.10 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 рр. №1452/735.

Згідно п.10 Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності після пломбування зберігається протягом 90 днів

Згідно 11 пункту Інструкції за збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, за цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.

Реєстратором зафіксовано, що біологічне середовище сеча ОСОБА_1 не відбиралася у дві ємності і друга ємність не пломбувалась.

Згідно 22 пункту Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються не дійсними.

Також з відеозапису вбачається, що водію ОСОБА_1 проводився, неврологічний тест поза Ромберга за допомогою якого оцінюються статична координація людини, зокрема при підозрі на алкогольне сп`яніння, та пальці-носова проба на координацію рухів, які були виконані ОСОБА_1 бездоганно, що протирічить акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому інспектор поліції зазначив: «нестійка хода». Мова ОСОБА_1 чітка, лаконічна та зрозуміла, хода чітка, жодних ознак порушень координації рухів не вбачається, міміка обличчя, інші рухи відповідають звичайній людській активності.

Таким чином, з огляду на вказане суд вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді, як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. При цьому, склад правопорушення має бути доведений не судом, а перед судом, шляхом надання особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, належних та допустимих доказів наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Аналізуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не було порушено п. 2.9.а Правил дорожнього руху, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно абзацу 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 130, 221, 247, 251, 252, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.Михайлюк