Справа № 357/4306/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина Дубановська

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Кузьменка Є.А.,

представника потерпілої, власника майна ОСОБА_2 адвоката Капустіна В.В.,

розглядаючи в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення за протоколом ААД № 332023 від 08 березня 2024 року стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП (далі протокол),

У С Т А Н О В И В:

08 березня 2024 року о 18 год 10 хв в Білоцерківському районі, а/д Р-04 115 км, водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом Toyota Prius, н.з. НОМЕР_1 , була не уважна, не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну та під час виконання маневру, а саме повроту ліворуч, не переконавшись у безпеці маневру скоїла зіткненя з транспортним засобом Toyota Land Cruiser, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався позаду в попутному напрямку та здійснював маневр обгону, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, чим порушила вимоги п.2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У ході розгляду, ОСОБА_1 заперечила порушення нею вимог Правил дорожнього руху, пояснила, що вона на виконання абз. 2 п. 10.4 ПДР України, з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, дала дорогу зустрічним транспортним засобам, та переконалася, що попереду відсутні транспортні засоби, які б виконували розворот та почала завершувати маневр, але в цей час відчула сильний удар в ліву сторону своєї машини. Зазначала, що вона вже завершувала маневр та не була зобов`язана переконуватися у руху транспортних засобів позаду по зустрічній смузі.

До того ж, зауважувала, що суддя не має вирішувати питання її винуватості, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, виключає подальше провадження у справі на будь-якій стадії.

На підтримку цієї позиції посилалася, зокрема, на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року та практику Вищого адміністративного суду України, висловлену у висновку «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності».

Аргументувала, що закриття справи з одночасним визнанням вини у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і ухвалення двох таких рішень порушуватиме її права.

Захисник Кузьменко Є.А. підтримав позицію ОСОБА_1 , вважав, що провадження у справі має бути закритим, оскільки сплив строк визначений ст. 38 КУпАП.

Представника потерпілої, власника майна ОСОБА_2 адвокат Капустіна В.В. в суді просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, оскільки її вина підтверджується матеріалами справи, висновком експертизи. Зазначив, що остання ухилялась від адміністративної відповідальності, оскільки не визнавала вини.

Суддя надаючи оцінку наведеним у судовому засіданні доводам, дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Отже, з аналізу вказаної норми суддя дійшла висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення необхідно вирішити:

(1) чи було вчинено адміністративне правопорушення;

(2) чи винна особа у вчиненні адміністративного правопорушення;

(3) чи підлягає особа адміністративній відповідальності;

(4) чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність;

(5) чи заподіяно майнову шкоду;

(6) чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу;

(7) чи є інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отож, на виконання цих вимог, суддя переходить до дослідження перших двох питань, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно зі ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Отже, у разі, якщо внаслідок порушення водієм п. 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху, сталася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої зазнали пошкоджень транспортні засоби, вантаж, автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруди чи інше майно, він підлягає відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, представника власника майна, дослідивши протокол, надані до нього докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На переконання судді це підтверджується:

(1) протоколом, де зазначено, що «08 березня 2024 року о 18 год 10 хв в Білоцерківському районі, а/д Р-04 115 км, водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом Toyota Prius, н.з. НОМЕР_1 , була не уважна, не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну та під час виконання маневру, а саме повроту ліворуч, не переконавшись у безпеці маневру скоїла зіткненя з транспортним засобом Toyota Land Cruiser, н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався позаду в попутному напрямку та здійснював маневр обгону, в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, чим порушила вимоги п.2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП»;

(2) тестом приладу Drager Alcotest 6810 відносно ОСОБА_4 від 08 березня 2024 року, згідно якого результат тесту 0,00%;

(3) письмові пояснення ОСОБА_1 від 08 березня 2024 року, згідно з якими вона пояснила, що «08 березня 2024 року близько 18 год 10 хв рухаючись в напрямку м. Біла Церква на автомобілі Toyota Prius, н.з. НОМЕР_1 , за 100 м до запланованого повороту до кафе «Бочка» включила лівий поворот, переконавшись в тому, що спереду та ззаду не має перешкод (автотранспорту) здійснила поворот на ліво. Та при здійсненні повороту автомобіль Toyota Land Cruiser, н.з. НОМЕР_2 , який рухався позаду, різко здійснив обгін, в результаті здійснив ДТП з Toyota Prius, авто відлетіло в кювет, вона з чоловіком зазнала забоїв, авто не може самостійно рухатися. Написано власноруч»;

(4) схемою місця ДТП, яка сталася 08 березня 2024 року о 18 год 10 хв Білоцерківський район, а/д Р-04 115 км + 400 м. Назви об`єктів, зображених на схемі: Toyota Prius, н.з. НОМЕР_1 , Toyota Land Cruiser, н.з. НОМЕР_2 , місце зіткнення, кілометровий стовпчик 116 км. Toyota Land Cruiser, н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження переднього бамперу, переднього правого крила, капоту. Toyota Prius, н.з. НОМЕР_1 , отримав пошкодження всієї лівої частини кузова, обох дзеркал, переднього правого колесу;

(5) письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 08 березня 2024 року, згідно з якими він пояснив, що «їхав з Шкарівки в м. Біла Церква, йшла тягучка він пішов на обгін, перед ним, коли він вже обганяв по зустрічній смугі, різко виїхала машина в ліву смугу по якій він вже рухався і сталося зіткнення з транспортним засобом Тойота Пріус. В результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, швидкої медичної допомоги не потребуємо. Записано власноруч»;

(6) копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 230507 від 08 березня 2024 року відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, згідно якого зазначена така суть адміністративного правопорушення: 08 березня 2024 року о 18 год 10 хв на а/д Р-04 115 км водій ОСОБА_3 під час керування автомобілем Toyota Land Cruiser, н.з. НОМЕР_2 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та перед початком виконання маневру обгону не переконався що смуга зустрічного руху на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для цього відстані, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Prius, н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку та виконував маневру повороту ліворуч, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 14.2 «в» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП»;

(7) USB-флеш-накопичувач з відеозаписом моменту ДТП;

(8) копія фото пошкоджень транспортного засобу Toyota Prius, н.з. НОМЕР_1 , та ділянки місця ДТП, з розташуванням дорожніх стовчиків;

(9) висновком експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 28 грудня 2023 року № КСЕ-19/111-23/46011, згідно з яким:

- в даній дорожній ситуації та з технічної точки зору, водій автомобіля Toyota Prius, н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України;

- в дорожній обстановці, що склалася водій автомобіля Toyota Land Cruiser, н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3. і 12.6.ґ) ПДР України;

- відсутність факторів технічного характеру, які могли б перешкоджати водію ОСОБА_5 уникнути зіткнення свідчать про невідповідність дій водія автомобіля Toyota Prius, н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимогам п. 10.1 ПДР України, які й знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди;

- з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Toyota Land Cruiser, н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України, які б перебували у причиному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.

За умови руху автомобіля Toyota Land Cruiser, н.з. НОМЕР_2 , на даній ділянці дороги із швидкістю 100 км/год в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.6.ґ) ПДР України, однак дані невідповідності не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Водночас суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні, що вона належно дотримувалася абз. 2 п. 10.4 ПДР України, так як ОСОБА_1 не ставилося у вину порушення абз. 2 п. 10.4 ПДР України, а лише п. 2.3 «б», 10.1 ПДР України.

Тому суддя відхиляє надані пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами доданими до протоколу, зокрема, письмовими доказами, відеозаписом з місця ДТП та висновком експерта.

Отже, оскільки ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, суддя встановлює, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суддя зазначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення може бути притягнута до відповідальності в межах визначеного КУпАП строку.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Суддею установлено, що подія адміністративного правопорушення мала місце 08 березня 2024 року.

Отже, станом на 23 вересня 2024 року установлений законом строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчився.

Суддя не зміг розглянути справу, протягом строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки у ній, протягом тривалого часу проводилися експертиза.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, оскільки строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплив, провадження стосовно неї підлягає закриттю.

Стосовно наведених обґрунтувань ОСОБА_1 суддя зазначає.

За позицією ОСОБА_1 , суддя не може встановлювати вину у вчиненні адміністративного правопорушення, поза межами строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Суддя з таким твердженням не погоджується та відхиляє його, зважаючи на таке.

Статтею 280 КУпАП, прямо встановлений обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:

(1) вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

(2) сплив встановленого законом двомісячного строку.

Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, у зв`язку з його закінченням необхідним є, з-поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, тобто протиправної, винної дії чи бездіяльності.

З огляду на викладене, закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Суд відхиляє посилання, зокрема, на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, оскільки воно є не релевантним справі, яка стосується ОСОБА_1 .

За обставинами вказаного рішення мало місце закриття кримінального провадження слідчим частково за відсутністю складу кримінального правопорушення та частково за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, без згоди на те заявниці. Суд, розглянувши її скаргу, вказаного рішення не скасував.

У своїй скарзі до Європейського суду з прав людини заявниця скаржилася на те, що її визнано винною всупереч установленому законом порядку.

Суддя зазначає, що у справі стосовно ОСОБА_1 порядок розгляду справи дотриманий, вона мала можливість надати свої пояснення, заперечення, скористатися іншими правами, зокрема, заявляти клопотання, залучити захисника, брати участь у дослідженні доказів тощо.

Відтак, суддя вважає, що будь-яких прав, у зв`язку з визнанням винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не порушено.

Суддя також відхиляє посилання на практику Вищого адміністративного суду України, оскільки для суду обов`язковими є лише висновки викладені в рішення Верховного Суду. Вказана практика не є джерелом права.

Отже, за викладених обставин, зважаючи на норми, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі за протоколом ААД № 332023 від 08 березня 2024 року стосовно: ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП, - закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІрина ДУБАНОВСЬКА