Справа №443/760/24
Провадження №3/443/399/24
ПОСТАНОВА

іменем України

16 травня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Головного управління ДПС у Львівській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючу керівником Фермерського господарства «Зошій Оксана» (Львівська область, Стрийський район, с.Бринці-Церковні, вул.Зарічна,61)

за частиною 1 статті 163-2 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи керівником Фермерського господарства «Зошій Оксана», не подала платіжного доручення на перерахування належних до сплати сум податку на додану вартість в сумі 43 103 грн, задекларованих в декларації з ПДВ за лютий 2024, реєстр № від 19.03.2024, термін сплати 01.04.2024, чим порушено пункт 57.1 ст. 57 розділу ІІ Податкового кодексу України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнала повністю, надала суду пояснення, за змістом яких вона дійсно не перерахувала належну до сплати суму податку на додану вартість за люти 2024 року в сумі 43 103 грн, оскільки кошти, які очікувало господарство, не надійшли від контрагентів своєчасно. Усвідомлює, що порушила закон та щиро розкаюється у цьому.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 163-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Нормою підпункту 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом. Суму податкового зобов`язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов`язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-2 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ГУ ЛВ №006548 від 24.04.2024, згідно з яким ОСОБА_1 , будучи керівник Фермерського господарства «Зошій Оксана», не подала платіжного доручення на перерахування належних до сплати сум податку на додану вартість в сумі 43 103 грн, задекларованих в декларації з ПДВ за лютий 2024 (а.с.4).

актом про результати камеральної перевірки ФГ «Зошій Оксана» з питання своєчасності сплати суми податкового зобов`язання до бюджету з податку на додану вартість №18150/13-01-04-12-04/42995300 від 24.04.2024, у якому зафіксовано несплату ФГ «Зошій Оксана» податкового зобов`язання з податку на додану вартість, задекларованого в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2024 року в сумі 43 103 грн, в результаті чого порушено вимоги пункту 57.1. статті 57 ПК України (а.с.5);

поясненнями ОСОБА_1 , даними нею у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються з дослідженими судом доказами, відповідають викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення обставинам та в яких вона повністю визнала вину у вчиненому правопорушенні;

платіжними дорученнями №138 від 10.05.2024 та №95385 від 13.05.2024, згідно з якими ФГ «Зошій Оксана» сплатила 43 104,00 грн як поповнення електронного рахунку ПДВ (а.с.14, 15).

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-2 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт неподання ОСОБА_1 платіжного доручення на перерахування належного до сплати податку на додану вартість, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 163-2 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 163-2 КУпАП, яка доведена повністю; обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винної, повне виконання зазначеного вище податкового зобов`язання; відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 163-2 КУпАП у виді штрафу.

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-2 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів