Справа №750/7775/24
Провадження №3/750/2567/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Федака М.Л. (дистанційно),

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

31.05.2024 о 22:50 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові, по пр. М. Грушевського, 273А, керував транспортним засобом CHRYSLER, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку зі згоди водія, проводився по місцю зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» ARMF- 0271, проба позитивна 1,21 ‰ проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 04.07.2024 ОСОБА_1 з протоколом не погодився, вказав, що пив тільки пиво безалкогольне, не зрозумів чому така проба. Це з ним вперше, не знав як діяти, не пам`ятає чи погоджувався з результатом.

В подальшому, ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився. 24.07.2024 на електронну адресу суду від захисника надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеної на 24.07.2024 о 13:45 год., в зв`язку зі смертю батька у ОСОБА_1 . Судом було відкладено розгляд справи на 23.09.2024 о 13:45 год. В судове засідання, призначене на 23.09.2024 о 13:45 год., ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, від отримання виклику останній ухилився. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не надійшло.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останньому надавався час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим той і скористався. Крім того, захисник ОСОБА_2 був ознайомлений з матеріалами справи та отримав копію відеозапису, долученого до протоколу.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю в судовому засіданні захисника ОСОБА_1 адвоката Федака М.Л., проти чого заперечень від захисника не надійшло.

Захисник Федак М.Л. просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки поліцейські після огляду не запитали у водія чи погоджується він з результатами, не роз`яснили право на проходження огляду у лікаря, тобто порушено порядок огляду. Протокол складено іншим екіпажом, не тим хто зупинив водія, і це не передбачено інструкцією. Відеозапис не проводився безперервно, такий здійснювався на технічний носій, і відсутнє посилання на цей носій. Направлення ОСОБА_1 не вручалось. Строк експлуатації приладу Драгер пройшов, оскільки калібрування має бути кожні 6 місяців. ОСОБА_1 дув двічі у мундштук, що є недопустимим і це порушення Інструкції з експлуатації приладу. Просив також врахувати, що Пуць колишній військовий, проте доказів надано не було.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Як визначено в п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно з пунктами 7, 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.

Так, не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, а також дослідженими матеріалами справи - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №884772 від 31.05.2024, де інспектором викладені обставини цього правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 31.05.2024, чеком з результатами тестування на приладі «Drager Alcotest 7510» ARMF- 0271 з результатами 1,21‰ проміле, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 01.06.2024, рапортом поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП рядового поліції Прохоренко Д.С. від 31.05.2024, копією постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2285870 від 31.05.2024, відеозаписом до протоколу серії ААД №884772 від 31.05.2024, проглянутому в судовому засіданні, а також отриманими на запит суду копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, копією сервісної гарантійної книжки на газоаналізатор Drager Alcotest 7510 OIML, копією відомості про операції «Сервісне і технічне обслуговування», «Градуювання» «Повірка».

Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.

Протокол було підписано поліцейською, яка його склала, та ОСОБА_1 без зауважень.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортну, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в с.247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Суд встановлені по справі докази оцінює у сукупності з зазначеними правовими нормами і вважає, що ОСОБА_1 під час керуванням транспортним засобом марки CHRYSLER, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, на пропозицію працівника поліції пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки погодився, пройшов огляд і не заперечував його результати, а тому, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що вони зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Позицію ОСОБА_1 та його захисника Федака М.Л. щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки з проглянутого судом відеозапису, долученого до протоколу, слідує, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, крім того, останній сам вказав працівникам поліції, що у його товариша був день народження, намагався вирішити це питання без складання протоколу, казав, що «пивка трошки випив». Під час спілкування поліцейських з ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які названі водієві, та запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки, на що водій ОСОБА_1 погодився, а також запитував чи можливо скласти протокол лише за порушення ПДР. В присутності ОСОБА_1 працівник поліції розпакував мундштук до газоаналізатора, після другої невдалої спроби працівником поліції роз`яснено, що у разі ухилення огляд буде проведено у лікаря. Замінивши новий мунштук в присутності ОСОБА_1 , останній продув прилад і результат виявився позитивним 1,21 ‰ проміле, не згоди з таким результатом ОСОБА_1 не висловлював, працівником поліції було зауважено, що в разі незгоди з результатом процедурою передбачено освідування у лікаря. ОСОБА_1 поставив у графі акту огляду «з результатами згоден» свої прізвище, ім`я та по батькові і підпис. На запитання чи згоден, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, і у разі незгоди може поїхати до лікаря, відповів: «Навіщо».

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як слідує з переглянутого відеозапису до протоколу, поліцейськими було дотримано вимоги визначеного порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлений діючим законодавством. Жодного тиску працівниками поліції здійснено не було. Будь-яких порушень вимог ст. 266 КупАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, судом у діях працівників поліції не встановлено.

З приводу посилання захисника на те, що пройшов строк експлуатації приладу Драгер, оскільки калібрування необхідно проводити кожні 6 місяців, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Відповідно до п. 4 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

У справі відсутні докази того, що прилад «Drager Alcotest 7510» ARMF- 0271 використовувався поліцейськими з порушеннями Інструкції з його експлуатації.

Крім того, ч.1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначає, що калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Таким чином процедура калібрування не встановлює і не підтверджує ту обставину, що прилад «Драгер» відповідає встановленим вимогам, таку обставину встановлює і підтверджує саме результат повірки.

Статтею 17 вищевказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 і становить 1 рік.

Як вбачається з чеку приладу «Drager Alcotest 7510» ARMF- 0271 від 31.05.2024 року, а також копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, його остання повірка здійснена 21 червня 2023 року, чинний до 21 червня 2024 року, а огляд з його допомогою ОСОБА_1 проведено 31 травня 2024 року, тобто, в межах річного строку після останньої повірки, а отже прилад «Drager Alcotest 7510» ARMF- 0271» відповідає встановленим вимогам і його результати не викликають сумніву.

Доводи захисника про не безперервність відеозапису з нагрудної камери поліцейських, як на підставу сумніву в їх повноті та достовірності, є не обґрунтованими, оскільки, на наявному відеозаписі повно і послідовно зафіксовані всі обставини, що являють собою склад правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та його вину: зупинення ОСОБА_1 за порушення ПДР під час керування транспортним засобом, пояснення підстав зупинки, виявлення ознак алкогольного сп`яніння, їх повідомлення, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, проходження ним огляду на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів, не заперечення ним та його погодження з результатами огляду. Цим відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано визнання ОСОБА_1 результатів огляду, вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом. Крім того, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки роздруківка результатів технічного приладу «Драгер» та акт огляду містить його підпис.

Посилання захисника на незаконність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу через те, що він був складений іншим екіпажом поліцейських, ніж той, який зупинив автомобіль марки CHRYSLER, д.н.з. НОМЕР_1 , не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються відеозаписом, долученим до протоколу.

Згідно з п.2 розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України група реагування патрульної поліції - наряд патрульної поліції у складі не менше двох поліцейських, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із забезпечення публічної безпеки і порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, запобігання правопорушенням або подіям та їх припинення, оперативного реагування на них.

Таким чином, завдання, зокрема й, із забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснюється нарядами патрульної поліції, у складі яких перебуває не менше двох поліцейських.

Так, з проглянутого відеозапису слідує, що ОСОБА_1 було зупинено екіпажом патрульної поліції у складі трьох поліцейських, зокрема і поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП рядового поліції Прохоренко Д.С.

Після зупинки водія, з таким спілкувались працівники поліції, зокрема й поліцейський взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП рядового поліції Прохоренко Д.С., яка також називала виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, озвучила пропозицію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, та після проходження ОСОБА_1 процедури освідування на місці зупинки та отримання позитивного результату щодо перебування того у стані алкогольного сп`яніння, згоди водія з результатом, поліцейська виявила відсутність бланку відповідного протоколу, а тому екіпажом було зроблено запит диспетчеру про скерування найближчого наряду патрульної поліції для надання відповідного бланку протоколу, який після доставки другим екіпажом і було заповнено поліцейським взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП рядовим поліції Прохоренко Д.С. в присутності ОСОБА_1 , який відповідає вимогам, встановленим ст. 256 КУпАП.

З приводу посилання захисна на відсутність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я суд зазначає наступне.

Даними відеозапису від 31 травня 2024 року, записаному на технічному носієві інформації, встановлено, що в цей день о 22:50 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові, по пр. М. Грушевського, 273А, керував транспортним засобом CHRYSLER, д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений поліцією за порушення ПДР. Затим, під час спілкування з водієм у поліцейських виникли підозри щодо перебування того у стані алкогольного сп`яніння, названо відповідні ознаки такого і запропоновано пройти огляд на визначення такого стану на місці зупинки. ОСОБА_1 на вимогу поліцейського погодився пройти такий огляд на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер», пройшов такий, при цьому під час невдалих спроб продуття працівниками поліції повідомлялось, що в разі ухилення від огляду на місці зупинки, такий огляд потрібно пройти у лікаря, показник якого склав 1,21 проміле алкоголю в крові. При цьому ОСОБА_1 не заперечував правильність його ідентифікації як водія, зазначав про вживання пива, не вказував незгоду з результатами проведеного огляду поліцейським, які також повідомляли останньому, що в разі незгоди з результатами огляд проводиться у лікарні, не наполягаючи на його проведенні в медичному закладі, та не заперечував проти складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Це узгоджується зі змістом акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, в якому ОСОБА_1 підтвердив згоду з результатами названого огляду із застосування приладу «Драгер» і засвідчив це своїм підписом. Усупереч доводам ОСОБА_1 та його захисника, в протоколі ОСОБА_1 виклав загальну позицію погодження з наявністю в його діях правопорушення, жодним чином не вказуючи на незгоду саме з результатами проведеного огляду.

Тому за обставин досліджуваної ситуації в поліцейського не було підстав для направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки, виходячи з тлумачення положень ст.266 КУпАП, такий медичний огляд проводиться лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Даними ж роздруківки технічного приладу «Drager Alcotest 7510», яким проводилось освідування ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння з результататом 1,21 проміле алкоголю в крові.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Тобто, докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду надані не були.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь