Справа № 308/7194/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли із Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Розівки Ужгородського району, громадянку України, особу встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області 08.06.2011, місце проживання: АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , -

- за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 19.04.2024 №ЗХ/ЗК/10908/038/П/ПТ встановлено, що 19 квітня 2024 заступником начальника відділу з питань праці Управління інспекційної діяльності у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_2 здійснювалася перевірка дотримання ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю, в ході якої встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 допустила до роботи у столовій у торговому комплексі «БІЛОЧКА» за адресою: АДРЕСА_2 гр.гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 без укладання з ними трудових договорів, чим порушила вимоги ч.1 ст 21, ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», а саме: фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства. Порушення триваюче. Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 факти, викладені в протоколі частково підтвердила, зазначила, що з особами, щодо яких містяться відомості в протоколі, були укладені як трудові договори, так і цивільно-правові договори на виконання робіт. Додатково зазначила, що за наслідками проведеної перевірки інспектором складено припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ЗХ/ЗК/10908/038/П/ПТ, вказані в приписі порушення нею усунуті.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір з працівником укладається, як правило, у письмовій формі.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 4 ст. 24 КЗпП України).

Частиною 3 ст. 41 КУпАП передбачена відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення від 19.04.2024 №ЗХ/ЗК/10908/038/П/ПТ перевірка проводилась за заявою гр. ОСОБА_8 від 23.03.2024, у якій вона заявляла про порушення трудового законодавства, при оформленні трудових відносин та в частині оплати праці фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 за місцем здійснення діяльності за адресою: АДРЕСА_2 (столова у торговому комплексі «БІЛОЧКА»).

В частині дотримання законодавства при оформленні трудових відносин перевіркою, відповідно до пояснень працівників, що виконували роботи у столовій у торговому комплексі «БІЛОЧКА» на момент перевірки, зафіксованих відеозаписом, встановлено наступне:

Працівниця, яка представилася ОСОБА_3 на відео пояснила, що близько місяця проходить стажування у ФОП ОСОБА_1 , працює на видачі продуктів та прибиранні приміщення офіційно не оформлена. Після проходження стажування планує оформити трудові відносини офіційно. Отримала заробітну плату за перший тиждень роботи від підприємця.

Працівниця, яка представилася ОСОБА_9 на відео пояснила, що працює у ФОП ОСОБА_1 офіційно по трудовому договору. Отримує заробітну плату один раз на місяць. Разом з тим підприємець трудового договору не надав. Наданий договір про надання послуг суперечить факту роботи працівниці у підприємця та отримання заробітної плати.

Працівниця, яка представилася ОСОБА_5 на відео пояснила, що стажується на роботі на кухні перший день. Офіційно трудові відносини не оформляла, планують укласти з роботодавцем трудовий договір в кінці дня. Наданий роботодавцем договір по прибиранню приміщення від 25.03.2024 року суперечить фактичним обставинам та поясненням працівниці.

Працівниця, яка представилася ОСОБА_6 виконувала роботи на кухні по приготуванню їжі. На відео пояснила, що працює більше місяця. ФОП ОСОБА_1 не надала трудовий договір чи договір будь-якого виду, укладений з вказаною працівницею.

Працівниця, яка представилася ОСОБА_7 на відео пояснила, що тільки стажується на роботі на кухні протягом тижня. Наданий роботодавцем договір про надання послуг від 25.03.2024 року суперечить фактичним обставинам та поясненням працівниці.

Після проведення опитування працівників підприємець донесла Договори надання послуг з гр. гр. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

У питанні розмежування трудового і цивільно-правового договору Верховний Суд у постановах від 04.07.2018 у справі №820/1432/17, від 26.09.2018 у справі №822/723/17, від 08.06.2021 у справі №360/1947/19 сформував наступні підходи:

«Основною відмінністю договорів цивільно-правового характеру від трудових договорів є те, що перші регламентуються Цивільним кодексом України, а трудові - КЗпП.

За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Правова основа цивільно-правових договорів полягає у тому, що трудові відносини між сторонами за наслідком укладання договору не виникають.

Сторонами таких договорів є замовник і виконавець, а не працівник і роботодавець. За цивільно - правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом на роботу на певну посаду.

Трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції.

За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власна праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.»

Крім того, у постановах від 06.03.2019 у справі №802/2066/16-а, від 13.06.2019 у справі №815/954/18, від 02.02.2021 у справі №0540/5987/18-а, від 22.06.2021 у справі №420/6605/18 Верховний Суд дійшов наступних висновків:

«Характерними ознаками трудових відносин є: систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат); підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку; виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327; обов`язок роботодавця надати робоче місце; дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.

Отже, основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Так, виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

З аналізу наведених норм Верховний Суд зазначає, що основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доведено факт допущення ФОП ОСОБА_1 осіб до роботи без укладення трудового договору.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає доведеним вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано копію акту, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду від 19.04.2024 №№ЗХ/ЗК/10908/038, копію припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 19.04.2024 №ЗХ/ЗК/10908/038, диск з відеоматеріалами та інші матеріали справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ту обставину, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, дані про особу правопорушника, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок ) грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 184, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок ) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя І.О. Шепетко