Справа №591/3321/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сорока М. Р.
Номер провадження 33/816/760/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 50 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 травня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами за те, що 30 березня 2024 року о 00 год. 52 хв. в м. Сумах по пр. Свободи, біля буд. 12, керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за згодою ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу газоаналізатор Drager Alcotеst 6820, прилад № ARHE-0214, що підтверджується тестом № 1238 від 30 березня 2024 року, з позитивним результатом якого 1,09 Проміле, з яким ОСОБА_1 був згоден, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що законної причини для зупинки транспортного засобу під його керуванням у працівників поліції не було, а тому, він не повинен був проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Крім того, поліцейськими його права не були роз`яснені, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд, також не були залучені свідки, а відеозапис, що міститься в матеріалах справи, не оформлений належним чином, як електронний доказ, відсутні дані про особу, яка здійснювала його запис на диск, також, на неналежність цього доказу вказує і те, що він не відтворює повністю всіх обставин справи від початку складання протоколу і до завершення оформлення матеріалів, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису № 1026, затвердженої 18 грудня 2018 року.

Крім того, апелянт вказує, що всупереч ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», його вимога про проведення повторного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, поліцейськими була проігнорована і такий огляд йому забезпечено не було, хоча зобов`язані були це зробити не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду.

На думку апелянта, достатніх, допустимих та безсумнівних доказів того, що він вчинив правопорушення, яке ставиться йому у провину, матеріали справи не містять, а тому, його винуватість за ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом, не доведена.

Також, апелянт вказує, що у постанові судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 травня 2024 року зазначено, що захисник Стегній А.М. не заперечив слухати справу у його ( ОСОБА_1 ) відсутність, що не відповідає дійсності, оскільки ні він, ні захисник не приймали участі у вказаному судовому засіданні, хоча він мав намір бути присутнім під час розгляду справи, однак не зміг, так як перебуває на військовій службі.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду його учасники, а саме особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Стегній А.М. були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб.

Захисник Стегній А.М. звернувся з заявою, в якій просив здійснити розгляд справи за його участю у режимі відеоконференції, на задоволення чого апеляційним судом було прийнято відповідне рішення. Однак, у визначений день та час, захисник на відеоконференцзв`язок не вийшов і причин, які стали для того підставою, не повідомив.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою розгляду даної справи у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для її відкладення та вважає за можливе здійснити розгляд поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 травня 2024 року у відсутність останнього та його захисника, і у даному випадку їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

А тому, перевіривши матеріали даної справи, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційе оскарження та апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, а саме, а саме: протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД №746749, результату тесту №1238 проведеного за допомогою газоаналізатора Drager Alcotеst 6820, який виявився позитивний 1,09 % Проміле, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», згідно якого ОСОБА_1 погодився з показником 1,09 % Проміле, в якому, також, зафіксовано ознаки виявлені поліцейським на місці зупинки: виражений запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода, направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складених матеріалів.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом, і саме його даними, підтверджується зупинка автомобіля Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням, як було встановлено, ОСОБА_1 , виявлення працівниками поліції у нього ознак алкогольного сп`яніння, їх пропозиція водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився, пройшов огляд за допомогою приладу Drager Alcotеst 6820 і результат виявився позитивним - 1, 09 Проміле. З таким результатом ОСОБА_1 погодився, і не виявляв бажання пройти огляд у медичному закладі, а тому, саме у зв`язку з цим, підстав для доставлення останнього до лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння у працівників поліції не було і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про порушення поліцейськими Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», апеляційним судом не встановлено.

При цьому, на спростовування доводів апелянта, апеляційний суд зауважує, що відеозапис хоча і складається з декількох фрагментів, проте за своєю суттю він є безперервним, достатньо інформативним та фіксує повну картину розвитку подій. Крім того, кожний наступний фрагмент відеозапису є логічним продовженням попереднього без будь-яких розривів у часі, і саме у зв`язку з тим, що поліцейські у даному випадку застосовували технічний засіб та здійснювали за його допомогою фіксацію проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, участь 2 свідків у цьому випадку була необов`язковою, відповідно до положень ст. 266 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про те, що законної причини для зупинки транспортного засобу під його керуванням у працівників поліції не було, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану як, зокрема, запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світлового та інших видів маскування.

Згідно з абзацом 3 пункту 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2020 року № 573,на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Підпункт 4 пункту 16 вказаного Порядку визначає, що патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.

У Сумах та Сумській області комендантська година починалась о 23 год. 00 хв., а закінчувалась о 05 год. 00 хв., а тому, зупинка поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 о 00 год. 52 хв. в м. Сумах, була правомірною і останній, відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, був зобов`язаний виконувати законні вимоги поліцейського, що спростовує доводи апеляційної скарги і в цій частині.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено і під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить апелянт в апеляційній скарзі, встановлено не було.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що в оскаржуваній постанові судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 травня 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повернуте до суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Також, у постанові зазначено, що і захисник ОСОБА_1 адвокат Стегній А.М. в судове засідання не з`явився, в тому числі і на розгляд клопотання про зупинення провадження у справі, повідомлений належним чином, на відеоконференцзв`язок не вийшов, і з врахуванням того, що останнім клопотання про розгляд справи виключно у присутності ОСОБА_1 подано не було, суддею і було зазначено, що заперечень слухати справу у його відсутність не надходило.

За таких обставин суддею і було прийнято рішення розглядати дану справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи, що вимогам ст. 268 КУпАП не суперечить.

Таким чином, всупереч доводів апелянта, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення судді суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстави для його скасування відсутні, а тому, оскаржувану постанову слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.