Справа № 766/5069/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 р. м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу поліції №2 УП ХРУП ГУНП в Херсонській області, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зі слів офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ААД №115128 від 18.08.2023 ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що він 18.08.2023 о 07:59 год., у м.Херсоні по вул.Робоча 147, у порушення п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «IKSO SAMAND» д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, нестійка хода, тремтіння пальців рук, від проходження огляду за допомогою алкотестеру драгер відмовився, в найближчий медичний заклад для проходження на стан сп`яніння також відмовився.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у своїй заяві від 01.05.2024 року просив розгляд справи провести без його участі та врахувати його позицію викладену у запереченнях. Від ОСОБА_1 30.04.2024 року на адресу суду надійшли письмові заперечення щодо адміністративного протоколу відповідно до яких, останній просить закрити провадження по справі за відсутності складу правопорушення в його діях.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено наступне.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових принципах, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.ст.252, 280 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю та зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Суд першої інстанції зобов`язаний дотримуватися зазначених вимог закону, тому зобов`язаний повно і всебічно встановити фактичні обставини справи та надати належну оцінку доказам у справі.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, які досліджуються судом з дотриманням зазначених вище вимог закону.

Суддею досліджено відео-файл долучений до протоколу про адміністративне правопорушення на якому зафіксовано встановлення обставин щодо іншої особи, відмінної від особи ОСОБА_1 .

На запит судді, щодо наявності відеозапису подій, що мали місце саме 18.08.2023, отримано відео-матеріали, які не містять фіксації керування транспортним засобом ОСОБА_1 та процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього, що унеможливлює перевірку їх законності. Крім того запис на диску, датований 12.12.2023 року у той час, як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що подія відбулася 18.08.2024 року, що не узгоджується із приписами та вимогами законодавства, щодо порядку фіксування та складення адміністративних матеріалів.

Слід також зазначати, що матеріали адміністративної справи не містять направлення ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння до відповідного медичного закладу та вручення такого направлення ОСОБА_1 у разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. У протоколі не зазначено свідків та/або не вказано технічного засобу відеозапису за допомогою якого відбувалася фіксація події, що відбулася 18.08.2023 року відносно ОСОБА_1 , що не відповідає приписам законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Оскільки працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 будь-яких положень правил дорожнього руху України, в тому числі керування транспортним засобом, а процесуальні документи, складені відносно останнього, не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, оскільки вказані в протоколі події, не відповідають фактичним обставинам справи, мають невідповідності та неточності та не підтверджуються наданими доказами, у тому числі й долученими до матеріалів справи відеозаписами, а тому справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 130, 221, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке розпочате на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №115128 від 18.08.2023 у відношенні ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу

СуддяЄ. М. Булах