ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/385/24

Провадження № 3/293/308/2024

03 липня 2024 рокуселище Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Людмила Йосипівна, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, за ст.122-4, ч.1 ст.130, 124 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 до Черняхівського районного суду Житомирської області з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП(адміністративна справа №293/385/24), за ч.1 ст.130 КУпАП(адміністративна справа №293/386/24) та за ст.124 КУпАП(адміністративна справа №293/387/24).

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №171866 від 09.03.2024 ОСОБА_2 09.03.2024 о 19 год. 00 хв. в с-щі Черняхів по вул.Миколи Дашкевича, 111, керуючи транспортним засобом Geely Emgrand 7, номерний знак НОМЕР_1 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_2 , недотримуючись безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді, після чого не зупинвся та залишив місце пригоди. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.10 а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.122-4 КУпАП (справа №293/385/24) (а.с.2).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №171890 від 09.03.2024 вбачається, що ОСОБА_2 09.03.2024 о 19 год. 00 хв. в с-щі Черняхів по вул.Миколи Дашкевича, 111, керував транспортним засобом Geely Emgrand 7, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на бодікамеру поліцейського, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУ (справа №293/386/24) (а.с.7).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №171892 від 09.03.2024 ОСОБА_2 09.03.2024 о 19 год. 00 хв. в с-щі Черняхів по вул.Миколи Дашкевича, 111, керуючи транспортним засобом Geely Emgrand 7, номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріального збитку без травмованих. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП (справа №293/387/24) (а.с.25).

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно вимог п.6 Розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814, у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою.

В зв`язку з цим, суд уважає за доцільне об`єднати такі справи в одне провадження та присвоїти єдиний унікальний №293/385/24.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення суд роз`яснив особі, яка притягається до адміністративної відповідальності права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

В судових засіданнях ОСОБА_1 та його представник адвокат Кутлиєв Б.Н., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1306588 від 08.05.2024, просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому правопорушень. ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаних правопорушень не визнав, вказавши, що адміністративні протоколи були складені у його відсутності. У протоколах не вірно вказано його прізвище « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_6 » та адреса місця проживання, оскільки він проживає в м.Житомирі. ОСОБА_1 вказав, що не керував транспортним засобом Geely Emgrand 7 та не був зупинений працівниками поліції, як вказано в протоколі. Про те, що відносно нього були складені адміністративні протоколи за ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП він дізнався вже після того як адміністративні матеріали перебували в Черняхівському районному суду Житомирської області, де він і ознайомився з ними.

В свою чергу адвокат Кутлиєв Б.Н. у письмовому клопотанні про закриття провадження по справі вказав на відсутність доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП. Зокрема, звернув увагу суду на розбіжності в часі вчинення адміністративних правопорушень (19 год) та в часі, коли складалися всі адміністративні протоколи (23 год та 23 год 30 хв.). Також вказав на відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, оскільки не долучено до матеріалів справи фото- відеофіксації пошкодження автомобілів, за участі яких відбулось зіткнення.

Також зазначає, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення диск з відеозаписом обставин події не містить повної фіксації обставин справи. Згідно п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Вказує, що однією з підстав (в сукупності) для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності може бути «не повідомлення про проведення зйомки на боді-камеру» (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі № 524/832/17, адміністративне провадження №К/9901/23762/18 (ЄДРСРУ № 83104486)).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 8 лютого 2018 року у справі № 760/3696/16-а (ЄДРСРУ № 72089270).

В протоколі про адміністративне правопорушення не вказані ідентифікуючі ознаки відеозаписів та носіїв інформації, які додаються до протоколу, а тому відеозаписи не можуть бути взагалі належними та допустимими доказами у даній справі.

Більше того, ОСОБА_1 ніхто не повідомляв про те, що ведеться відеозапис, а самі відеозаписи здійснені із суттєвими перервами у часі. Окрім того, відеозапис, долучений до матеріалів справи не є безперервним, не містить доказів керування та зупинення транспортного засобу водієм ОСОБА_1 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 надав суду покази, згідно яких він є власником автомобіля Geely Emgrand 7, номерний знак НОМЕР_1 . Пояснив, що у березні 2024 року на прохання ОСОБА_6 він поїхав до останнього додому заколоти порося. Після цього, вони разом на його автомобілі поїхали до нього додому в с. Новосілки по вул. Лермонтова,16а, де перебували з 12 год і більше нікуди не відлучались. Автомобіль Geely Emgrand 7, номерний знак НОМЕР_1 стояв біля його подвір`я. Через деякий час до його домоволодіння під`їхали працівники поліції і якісь люди (чоловік з жінкою), які почали пред`являти вимоги, що ніби водій автомобіля Geely Emgrand 7 пошкодив дзеркало автомобіля ВАЗ 21104. Вийшовши за подвір`я свого домоволодіння у нього виник конфлікт з вказаними працівниками поліції, в ході якого роз`яснював, що йому невідомі обставини пошкодження дзеркала на автомобілі ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_2 та те, що з обіднього часу цього дня на автомобілі ніхто не відлучався. Про оставини складання адміністративних протоколів відносно ОСОБА_1 йому стало відомо пізніше, так як він не був присутній при цьому.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративиної відповідальності, та безпосередньо ОСОБА_1 , свідка, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд зазначає наступне.

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №171890 від 09.03.2024, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння як такою, що керує транспортним засобом.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дії, які йому інкриміновані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №171890.

Суд зазначає, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

У відповідності до п.2.5Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з об`єктивної сторони дане правопорушення містить три самостійні склади:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а так само і особа, яка відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, керувала транспортним засобом, оскільки правопорушення за ст.130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли така особа розпочала рух і рухалась на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Таким чином, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого складу правопорушення як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: факт керування транспортним засобом та факт відмови особи, яка керує таким засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.

Відповідно до Розділу І п.п.2-4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з положеннями ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно положень ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Недотримання визначеної законом процедури є наслідком її недійсності, що встановлено ч.5 ст.266 КУпАП.

В силу положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Так, доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поліцейські посилаються на обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також відеозапис, здійснений з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диску, який долучений до матеріалів справи.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України, до матеріалів справи долучений диск із відеозаписом події, розпочатий 03.09.2024 о 21:38 у темну пору доби і триває декілька хвилин. На відеозаписі працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд та стан сп`яніння на місці або у медичному закладі, вказуючи на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. В свою чергу ОСОБА_1 наполягає на тому, що він не керув автомобілем та не був зупинений працівниками поліції, тому не зобов`язаний проходити огляд. Відео має фрагментарний характер, у нічну пору доби, з якого не можна встановити обставини події, зокрема, відсутня фіксація як керування т/з ОСОБА_1 так моменту зупинки транспортного засобу. Більше того, на відеозаписі взагалі відсутній запис, який би вказував, що автомобілем Geely Emgrand 7, номерний знак НОМЕР_1 , будь-хто керував за обставин зазначених в протоколі.

Суд зазначає, що необхідною умовою для подальшого використання наданого відеозапису, як доказу, є його інформативність та якість запису. Під інформативністю відеозапису слід розуміти наявність на ньому зафіксованих передумов виникнення та самого механізму певної події. Вкрай доречним є і відображення на відеозаписі синхронізованого часу із загальнодержавним часом, зазначенням точної дати. Якість відеозапису виражається у високій роздільній здатності отриманого відео зображення, а також у частоті кадрів (чистота кадрів в секунду), що забезпечує найбільш чітку фіксацію деталей об`єктів, що знаходяться в статиці та динаміці.

Разом з тим, наданий суду відеозапис є непослідовним та небезперервним, та не надає вичерпної інформації про обставини складання протоколу, оскільки не містить інформації щодо здійснення керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , не містить моменту зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням останнього, та відсутня основна вимога до фіксування правопорушення - безперервність відео фіксації.

Відповідно, наданий на підтвердження відмови ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 171890 від 09.03.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 сам по собі не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту матеріали справи не містять.

Заперечення, надані ОСОБА_1 та його представником про те, що останній не керував автомобілем та складання протоколів про адміністративні правопорушення у відсутності ОСОБА_1 , повністю узгоджуються з матеріалами справи, а також тим, що у протоколі не вірно вказано прізвище правопорушника « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_1 ».

Таким чином, встановлення факту відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольно госп`яніння без доведення факту керування ним на момент зупинки транспортним засобом не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст.62 Конституції Українивизначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи викладене, суд наголошує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4 КУпАП суд зауважує наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Судом встановлено, що правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_1 передбачене ст.124 та ст.122-4 КУпАП вчинені 09.03.2024. Ці правопорушення не є триваючими, та вважаються закінченими з моменту вчинення та не відносяться до категорії справ зазначених у частинах третій-шостій ст.38 КУпАП.

Станом на дату розгляду справи в суді трьох місячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, сплинув.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Пункт 7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень в разі закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо встановлення обставин вчинення адміністративних правопорушень та наявності вини особи у їх вчиненні.

За спливом строків накладення адміністративного стягнення суд не вправі з`ясовувати обставини скоєння правопорушень та визнавати особу винною чи визнавати її невинуватою у скоєнні адміністративних правопорушень.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст.284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є встановлення вини.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та те, що з дня вчинення правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП минуло більше трьох місяців, суд закриває провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 36, 38, ч.1 ст. 130, 124, 122-4, 247, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 №293/385/24 за ст.122-4, №293/386/24 ч.1 ст.130 КУпАП та №293/387/24 за ст.124 КУпАП.

Об`єднаній справі присвоїти єдиний унікальний №293/385/24.

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.122-4 та ст.124 КУпАП закрити в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08.07.2024.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО