Справа № 742/2982/24 Головуючий у 1 інстанції Циганко М. О.
Провадження № 33/4823/734/24
Категорія - - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Процика Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Процика Д.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 28 квітня 2024 року близько 02 год 13 хв, по вул. 1 Травня, 107А, у м. Прилуки, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом TOYOTA AVENSIS, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння обличчя). Від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Процик Д.Г. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Вказав, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його процесуальні права. Зазначив, що після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, поліцейськими йому не було запропоновано пройти такий огляд у медичному закладі. Крім того, копію направлення на огляд ОСОБА_1 вручено не було. Більше того, зі змісту такого направлення слідує, що його підзахисний був доставлений для проведення огляду на стан сп`яніння до медичного закладу і вже там він знову відмовився від проходження огляду, проте це не відповідає дійсності. Також послався на незаконне затримання ОСОБА_1 працівниками поліції, не забезпечення його правовою допомогою при такому затриманні та на незаконність проведення особистого обшуку.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Процика Д.Г., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №004960 від 28.04.2024, ОСОБА_1 , 28 квітня 2024 року близько 02 год 13 хв, по вул.1 Травня, 107А, у м. Прилуки Чернігівської області, керував транспортним засобом TOYOTA AVENSIS, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння обличчя). Від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, автомобілю TOYOTA AVENSIS, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , зі службового автомобіля патрульної поліції було подано сигнал про зупинку за допомогою проблискового маячку червоного кольору. Проте, після подання такого сигналу, рух автомобіля TOYOTA пришвидшився. Через деякий час цей автомобіль зупинився на прибудинковій території, з водійського місця транспортного засобу вийшов ОСОБА_1 та швидко пішов у протилежному від автомобіля напрямку, намагаючись втекти від працівників поліції, які до нього наближались. Коли поліцейські наздогнали водія автомобіля, між ними почалася штовханина, ОСОБА_1 при цьому намагався вирватися та втекти. Поліцейські затримали водія та привели його до службового автомобіля. В цей час до них підійшла жінка, яка назвалася дружиною водія. На прохання працівників поліції надати документи для перевірки через порушення ними комендантської години, ОСОБА_1 відмовив. До того ж, і він, і його дружина, будучи при цьому з явними ознаками алкогольного сп`яніння, поводили себе вкрай зухвало, висловлювалися нецензурною лайкою, погрожували працівникам поліції розправою, пропонували гроші для залагодження конфлікту. Під час перевірки документів працівник поліції, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено, неодноразово пропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Також поліцейськими пропонувалось водію поїхати у лікарню для огляду, проте останній категорично відмовився. Після цього поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що в такому разі на нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом не встановлено порушень під час оформлення відмови від порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав.

А звернення сторони захисту зі скаргою до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України мало місце вже під час подання апеляційної скарги на постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. До того ж, головною підставою для такого звернення, окрім нібито незаконного затримання ОСОБА_1 , було встановлення з відеозапису, що в службовому автомобілі поліцейських грала музика російського виконавця «шансону», яка заборонена в Україні.

Доводи апелянта з приводу того, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, не ґрунтуються на Законі, так як дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, вищенаведений пункт 6 розділу І даної Інструкції передбачає альтернативний порядок проведення огляду на стан сп`яніння, або на місці зупинки, або у закладі охорони здоров`я. Крім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснені права, є неспроможними, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення йому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Однак ОСОБА_1 відмовився від підпису та надання пояснень у протоколі.

Інші твердження сторони захисту висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання уникнути ОСОБА_1 встановленої законом відповідальності за скоєне.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Процика Д.Г. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний