Дата документу Справа № 337/1501/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/758/24Головуючий у 1-й інстанції Ширіна С.А.
Єдиний унікальний №337/1501/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і його захисника Серебрянникова Д.В., прокурора Чиніна Д.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Серебрянникова Дениса Валерійовича на постанову судді Хортицього районного суду м.Запоріжжя від 07 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (у подальшому - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), використав свої службові повноваження відносно самого себе та за підсумками організації несення чергування у ІНФОРМАЦІЯ_4 у 2022 році відзначив сам себе з кращої сторони, затвердивши Акт № 1797 від 23.12.2023 року, таким чином прийняв рішення та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, та не повідомив про свого керівника , чим порушив вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП адміністративне правопорушення.

Крім того, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , використав свої службові повноваження відносно самого себе та за підсумками організації несення чергування у ІНФОРМАЦІЯ_4 у 2022 році прийняв рішення (відзначив сам себе з кращої сторони) та вчинив дію (видав та підписав наказ) в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Серебрянников Д.В. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП адміністративних правопорушень.

Свої вимоги мотивував тим, що у протоколах про адміністративні правопорушення факт наявності у ОСОБА_1 приватного інтересу (майнового або немайнового) не доведено.

ОСОБА_1 у період підписання Наказу №158 від 23.12.2022 року «Про підсумки організації і несення чергування у ІНФОРМАЦІЯ_4 в 2022 році» та затвердження Акта №1797 від 23.12.2022 року «На допуск особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 до самостійного несення чергової служби в добовому наряді у 2023 році» фактично виконував обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , що прямо передбачено його функціональними обов`язками у разі відсутності начальника.

ОСОБА_1 не мав можливості повідомити свого безпосереднього керівника про виникнення реального конфлікту інтересів, адже його безпосередній керівник перебував на лікуванні у військовому шпиталі.

Підписаний ОСОБА_1 . Наказ №158 від 23.12.2022 року жодним чином не є підставою заохочення чи дисциплінарного стягнення та фактично підводить підсумки чергування за рік військовослужбовців, які несли добовий наряд. Крім того, відповідно до акта №1797 від 23.12.2022 року за підсумками перевірки та прийняття заліків комісія запропонувала допустити до несення чергової служби військовослужбовців.

Апелянт зауважує, що несення чергової служби військовослужбовцями в добовому наряді - це виконання додаткових обов?язків, які не становлять майнового чи немайнового інтересу, оскільки додаткова оплата військовослужбовцям, надбавки чи інші привілеї за виконання такого завдання не встановлюються.

Захисник посилається на те, що відповідно до службової характеристики ОСОБА_1 останній характеризується позитивно та відповідає займаній посаді.

Крім того, апелянт заперечує проти стягнення із ОСОБА_1 судового збору, оскільки він є учасником бойових дій та має бути звільнений від його сплати.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду залишити без змін.

Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Серебрянникова Д.В., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що рішення суду є законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Порівнюючи наявні матеріали провадження з доводами апелянта, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і усі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Відповідно до витягу з Наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.02.2022 №22 підполковника ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21 лютого 2022 року №42 на посаду заступника начальника ТЦК та СП, призначено начальником мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно функціональних обов`язків заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 - начальника мобілізаційного відділення, з якими був ознайомлений ОСОБА_1 , на час відсутності начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 уповноважений на виконання його обов`язків.

Відповідно до витягу з Наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.12.2022 року №313 тимчасове виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 покладено на підполковника ОСОБА_1 , заступника начальника ТЦК та СП начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Положеннями ч.1 ст.172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а згідно з ч.2 ст.172-7 КУпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Диспозиції зазначених частин статті є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Згідно з п.2 примітки до ст.172-7 КУпАП реальним конфліктом інтересів є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічну дефініцію закріплено також у ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для з`ясування факту реального конфлікту інтересів необхідно встановити наявність наступних його елементів, зокрема: приватного інтересу; суперечності такого інтересу службовим або представницьким повноваженням; реального впливу вказаної суперечності на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення/невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Без наявності хоча б одного із зазначених складових із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів у особи не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про пов`язане з корупцією адміністративне правопорушення, так і у судовому рішенні.

Відтак, конфлікт інтересів повинен бути реальним, очевидним та передбачуваним. Конфлікт інтересів має місце у тому випадку, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними ,дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами.

Зі змісту наявних в матеріалах справи протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 інкримінувалось вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, а також неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів у встановлених законом випадках та порядку.

Разом з тим, вказані обставини не підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та не ґрунтуються на вищезазначених вимогах закону.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення з матеріалів провадження не встановлено достатніх і переконливих доказів на підтвердження того факту, що дії ОСОБА_1 за визначених протоколами про адміністративні правопорушення часу та місця дійсно вчинено в умовах реального конфлікту інтересів.

Зокрема, відомостей про те, що вказані дії ОСОБА_1 було вчинено саме за умов суперечності приватного інтересу службовим повноваженням не зазначено; а також відсутні дані щодо дійсного впливу такої суперечності на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення/невчинення дій під час виконання ОСОБА_1 службових повноважень.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що внаслідок дій ОСОБА_1 останнім отримано реалізовано матеріальний інтерес, у тому числі у вигляді отримання певних видів заохочення (надбавок, премій тощо).

Так, ОСОБА_1 не входив до складу комісії «Щодо вивчення та допуску особового складу до несення чергової служби в добовому наряді». Відтак ним не здійснювалось виконання функцій даної комісії, зокрема не оцінювались рівень знань особового складу, в тому числі й щодо себе, щодо несення чергової служби. Ним не виставлялись оцінки і не складалась оціночна відомість таких знань, в тому числі й щодо себе. Затвердження такої відомості входило до його посадового обов`язку і на правильність складання її змісту він не впливав.

Відтак суперечність між приватним інтересом ОСОБА_2 та його службовими повноваженнями не впливала на об`єктивність і неупередженість прийняття ним рішення у затвердженні ним оціночної відомості, на об`єктивності або неупередженості прийняття рішень, вчиненні або невчиненні дій під час виконання своїх повноважень не позначалась.

Крім того, матеріали адміністративного провадження не містять у собі посилань на нормативні акти, накази військового командування, тощо, щодо порядку і необхідності проведення зазначених «підсумків організації і несення чергування РТЦКтаСП». Відтак неможливо встановити юридичне значення наслідків проведення таких підсумків, оцінки особового складу, відзначення окремих його осіб, ухвалених за результатами таких перевірок наказів, необхідності і обов`язковості їх складання форми і правового значення, а відтак і визначити наявність приватного інтересу ОСОБА_1 ..

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується факт виникнення реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 за викладених у протоколах обставин, оскільки не було доведено, що такі його дії могли вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття ним рішень, на вчинення чи не вчинення ним дій, що мали б правове значення.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП адміністративних правопорушень на переконання апеляційного суду є помилковими.

Отже, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Серебрянникова Дениса Валерійовича задовольнити.

Постанову судді Хортицього районного суду м.Запоріжжя від 07 червня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар