Справа № 496/5457/24
Провадження № 3/496/3146/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, Державної служби України з безпеки на транспорті, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №0002982 від 07.08.2024 року відносно ОСОБА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП і ставиться йому в вину те, що він 07.08.2024 року близько 23 год. 35 хв. на автодорозі М 05, «Київ Одеса», 452 км+811 м. проводив господарську діяльність, а саме перевозив пасажирів (7 осіб) на транспортному засобі «Mercedes-Benz 211COI» державний номерний знак НОМЕР_2 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та ліцензії на певний вид діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п.24 ст.7 ЗУ «Про автомобільний транспорт», чим порушив ч.1 ст.164 КУпАП.

17.09.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло письмове пояснення в якому зазначив, що дійсно за вказаних у протоколі обставин керував транспортним засобом та віз родичів до м. Одеси по особистим справам. Зазначив, що не здійснює господарську діяльність по перевезенню пасажирів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні правопорушення не визнав. Пояснив, що не здійснює провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів. Того дня віз родичів на їх прохання в м. Одеса, по особистим справам. Своє письмове пояснення підтримав в повному обсязі.

Заслухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності та вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За змістом положень ст. 3 Господарського кодексу України господарська діяльність це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 4 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, господарська діяльність може провадитись частково за такими видами: 1) внутрішні перевезення пасажирів на таксі; 2) внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 3) внутрішні перевезення пасажирів автобусами; 4) внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 5) міжнародні перевезення пасажирів на таксі; 6) міжнародні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 7) міжнародні перевезення пасажирів автобусами; 8) міжнародні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 9) міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів).

Згідно з ст. 9 Закону України "Про автомобільний транспорт", ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів на такі види робіт: надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами; надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі; надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів легковими автомобілями на замовлення; надання послуг з внутрішніх перевезень небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами; надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів автобусами; надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів на таксі; надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів легковими автомобілями на замовлення; надання послуг з міжнародних перевезень небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду надано протокол про адміністративне правопорушення № 0002982 від 07.08.2024 складений відносно ОСОБА_1 , копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію посвідчення водія, доповідну записку, фото транспортного засобу «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , відеозапис.

Разом з тим, надані суду документи не можуть бути достатньою підставою для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, позаяк в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не вказано яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів, де, кому та коли надавав послуги з перевезення, як часто здійснював перевезення (пояснення свідків, в тому числі його пасажирів, та ін.).

Також, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення виду діяльності дохід.

Однак, суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 здійснював регулярно перевезення пасажирів та отримував дохід за надання послуг щодо перевезення пасажирів.

Наявний в матеріалах справи відеозапис жодним чином не підтверджує факт надання водієм транспортного засобу «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 послуг з перевезення пасажирів без відповідної державної реєстрації.

Ст. 251 КУпАП зазначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного суд вважає, що в матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження обставин, які у повному обсязі становлять об`єктивну сторону адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 164 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Жодних доказів на підтвердження вказаних вище обставин вчинення адміністративного правопорушення до протоколу стосовно ОСОБА_1 не долучено і суду не надано.

Сам по собі факт перевезення пасажирів, не може свідчити про здійснення ним господарської діяльності, в тому числі, що має ознаки систематичного характеру.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суддя вважає, що матеріалами справи не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, події та складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчиненого діяння не підтверджені достатніми належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, справу стосовно останнього слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 164, 247, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Портна