Справа № 154/1253/24 Провадження №33/802/574/24 Головуючий у 1 інстанції:Лутай А. М.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 липня 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і призначено йому стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.03.2024 о 12.41 год на вул.Степана Бандери в м. Володимир Волинської області керував автомобілем «Volkswagen LT 26», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУаАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за згодою водія, у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» з результатом 0,80 ‰.

Не погодившись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необгрунтованим.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції в порушення ст.268 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо нього за його відсутності, хоча ним було надіслано клопотання про відкладення судового розгляду. ОСОБА_1 вважає, що підстави його неявки в судове засідання є поважними, а тому висновок місцевого суду про зловживання ним своїми правами безпідставним.

Вказане вище, на переконання апелянта, призвело до порушення вимог КУпАП, а саме судовий розгляд відбувся без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є істотним порушенням, оскільки перешкодили ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, апелянт просить скасувати оскаржувану постанову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримував апеляційну скаргу та просив скасувати постанову та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами.

Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД №061952 від 28.03.2024 (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого в ОСОБА_1 виявлено запах алкоголю з порожнини рота, результат огляду 0,80‰, з результатом огляду порушник згідний, про що свідчить його власноручний підпис (а.с.5); результатом тесту на вміст алкоголю з застосуванням приладу "Драгер", результат 0,80‰ (а.с.6); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.9).

Відеозаписи з бодікамер поліцейських, які містяться в матеріалах справи, відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч.1 ст.251, ст.252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, які у своїй сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Єдиним мотивом для скасування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вказує на проведення судового розгляду у його відсутності, що призвело до порушення його права на справедливий суд.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №061952 від 28.03.2024 (а.с.4) працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про місце розгляду адміністративних матеріалів щодо нього, а саме у Володимир-Волинському міському суді Волинської області. Вказане стверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (відеозапис №…006, а.с.9).

У свою чергу, місцевим судом 05.04.2024 судовою повісткою ОСОБА_1 повідомлено про дату та час судового засідання, а саме, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 08:50 год 01.05.2024 (а.с.11-12).

ОСОБА_1 25.04.2024 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.14). У зв`язку з подачею вказаної заяви, судовий розгляд 03.05.2024 був відкладений на 08:50 год 24.05.2024 (а.с.15). Проте, на електрону адресу суду о 09:42 24.05.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його у відрядженні в Республіці Польща, тобто після призначеної голини слухання (а.с.16-17). До вказаної заяви було прикріплено фотокопію закордонного паспорта з відмітками.

Однак, слід одразу зауважити, що вказана копія закордонного паспорта не містить інформації про виїзд з території України саме ОСОБА_1 та дати його повернення. Вказане унеможливлює зробити висновок, що ОСОБА_1 у зв`язку із відрядження не міг бути присутній на розгляді справи, призначеної на 08:50 год 24.05.2024.

Наступну дату судового засідання було визначено на 08:50 21.06.2024, про що 27.05.2024 повідомлено ОСОБА_1 судовою повісткою (а.с.19-20).

Проте 21.06.2024 о 09:19, після призначеної години слухання, ОСОБА_1 знову подано заяву про відкладення у зв`язку з перебуванням його у відрядженні. Відповідно до прикріпленої довідки ОСОБА_1 перебував у рейсі на території України з 19.06.2024 по 21.06.2024 (а.с.21-22).

З огляду на подання вказаної заяви місцевим судом 24.06.2024 наступну дату судового засідання було визначено на 08:50 30.07.2024, про що було повідомлено ОСОБА_1 (а.с.23-25).

Однак ОСОБА_1 знову після призначеної години слухання на електрону адресу суду подав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з відрядженням (а.с.26).

Апеляційний суд звертає увагу, що до вказаної заяви ОСОБА_1 будь-яких документів на підтвердження вказаних в заяві причин неможливості прибуття в судове засідання не прикріплено.

З огляду на наведене, судом першої інстанції своєчасно та належно було здійснено повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

Однак ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, а поданні ним клопотання про відкладення розгляду справи, враховуючи час їх подачу та відсутність належного документального підтвердження, унеможливлюють зробити висновок, що особа дійсно у зв`язку із відрядження не могла бути присутня на розгляді справи на визначений час та дату.

Таким чином, враховуючи вказане вище, суддею прийнято вичерпні міри про своєчасність розгляду справи в межах строків передбачених ст.38 КУпАП та повідомлення про це учасників справи.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд може провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги доправ, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, з доводами, які викладені в оскаржуваному судовому рішенні, про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повністю погоджується і апеляційний суд та жодних порушень права ОСОБА_1 на справедливий суд, судом першої інстанції допущено не було.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності апеляційний суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

На переконання апеляційного суду, судом першої інстанції взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи, здобутим у відповідності до вимог закону та які є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, поза розумним сумнівом.

Враховуючи вказане вище, підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 липня 2024 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов