ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1091/24

3/609/563/2024

24 вересня 2024 року суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від СПД № 2 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм «Кременець Хліб»

за ч. 3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

14 серпня 2024 року до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 108794 від 07 серпня 2024 року, згідно якого вбачається, що 07 серпня 2024 року о 10:45 год. в м. Шумськ вул. Українська, 120, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz sprinter д.н.з. НОМЕР_3 будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами постановою Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі від 29.05.2024 р. ВП № 66342362.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник Корф П.К. не з`явились.

23 вересня 2024 року від захисника надійшло письмове клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що, ОСОБА_1 не отримував копію постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом серії ВП № 66342362, а отже останній не знав і не міг знати про встановлене відносно нього тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, клопотання захисника ОСОБА_2 суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Із досліджених доказів судом встановлено, що 29 травня 2024 року головним державним виконавцем Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Байталохою І.К. прийнята постанова № 66342362, згідно якої ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості із сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 601/1151/21 виданого 26.07.2021 р.

Відповідно до копії листа в.о. начальника Кременецького відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції С.Ячменьова №30528 від 17.09.2024 р. наданого на адвокатський запит вбачається, що в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація про вручення винесених постанов боржнику.

За змістом ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так само Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема, у справах «Кобець проти України» (рішення від 14.02.2008), «Берктай проти Туреччини» (рішення від 08.02.2001), «Леванте проти Латвії» (рішення від 07.11.2002) вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відтак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Матеріали справи не містять жодних доказів, таких як повідомлення про отримання постанови про встановлення тимчасового обмеження в праві керування транспортними засобами, які б підтверджували, обізнаність ОСОБА_1 про обмеження в праві керування транспортними засобами.

Вказані докази в їх сукупності свідчать про відсутність вини в діях ОСОБА_1 при вчиненні адміністративного правопорушення, що є складовим елементом для наявності складу адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 9, 40-1, 126, 245, 247, 251-252, 283-285, 287, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області.

Суддя: М. В. Харлан