КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/3599/24-п Суддя І інстанції - Гречана С.І.
Провадження № 33/824/1642/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Постановою суду встановлено, що 05.01.2024 о 03 год. 00 хв. у м. Києві по бульв. Лесі Українки, 34, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей мляво реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість постанови, порушення судом вимог КУпАП, просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024 та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що виклад юридичного формулювання вчиненого ним адміністративного правопорушення у протоколі серії ААД № 719572від 05.01.2024, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, не має посилання на конкретну норму закону, яка була порушена останнім, та не розкриває об`єктивної сторони «відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку», що залишилось поза увагою суду та не знайшло свого відображення у оскаржуваній постанові.

Крім того, апелянт зазначає, що як вбачається із відеозапису, долученого до матеріалів справи, поліцейським не було запропоновано йому пройти огляд на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, а відтак, він його не проходив та не відмовлявся від проходження. Не проведення поліцейським огляду водія на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу, а пропозиція пройти такий огляд відразу у закладі охорони здоров?я, є порушенням порядку виявлення у водія стану сп?яніння як алкогольного, так і наркотичного. Сам по собі факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння не може слугувати підставою для його притягнення до відповідальності у встановленому законом порядку, оскільки однією із необхідних умов для цього, с дотримання поліцейським встановленого порядку (алгоритму дій) огляду водія на стан сп?яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров?я. Однак, в оскаржуваній постанові суддею не надано оцінки діям поліцейського, які він вчиняв після його зупинки 05.01.2024.

Також апелянт вказує, що направлення його на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не було оформлено відповідно до Інструкції № 1452/735, оскільки час оформлення направлення на проходження огляду на стан сп?яніння у закладі охорони здоров?я (03:05 год.), зазначений у направленні, не відповідає подіям, що відбувались після його зупинки та не відповідає фактичному часу його складання (03:55). Внаслідок зазначеного, направлення його на проходження огляду на стан сп?яніння є таким, що оформлене із порушенням вимог Інструкції №1452/735, а відтак не могло прийматись судом як доказ.

Апелянт зазначає, що з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо нього, вбачається, що йому нібито були роз?яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Разом з тим, це не узгоджується із відеозаписом, долученим до матеріалів вказаної справи, оскільки на ньому не зафіксовано, що йому вказані права були роз`яснені, а відтак, відомості про їх роз`яснення, внесені до зазначеного протоколу, не відповідають фактичним обставинам справи. Також апелянт вказує, що всупереч вимогам Інструкції № 1376 від 06.11.2015, йому не було повідомлено про строки розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, визначені в ст. 277 КУпАП, та йому не були роз`ясненні права, передбачені ст. 55, 56, 59 Конституції України, що також підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом та відсутністю відповідного посилання на роз`яснення цих прав у вказаному протоколі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 719572 від 05.01.2024, який складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, підписаний особою, яка його склала та ОСОБА_1 .

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.2), даними відеозапису ( а.с.6).

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в законному порядку, є порушенням п. 2.5 ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не має посилання на конкретну норму закону, яка була порушена та не розкриває об`єктивної сторони «відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку», то такі доводи апелянта є безпідставними і спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 719572, в якому повно та правильно викладено суть правопорушення; виходячи з характеру вчинених дій, указані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 та його дії щодо ухилення від огляду; є вказівка на порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, про що він засвідчив своїм підписом. В своїх поясненнях по суті адміністративного правопорушення ОСОБА_1 вказав, що проходити огляд не відмовлявся, його було обмежено в правах, як громадянина України, а саме проїхати на огляд до лікаря. Отже, протокол про адміністративне правопорушення серія ААД № 719572 від 05.01.2024 складений щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, що є порушенням порядку виявлення у водія стану сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки огляд поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проводиться щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння, а вказані в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені поліцейськими 05.01.2024 у ОСОБА_1 відповідно до п.1, 4 розділу 1, п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як слідує з відеозапису з місця події, то у зв`язку з наявними у ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння, а саме вираженим тремтінням пальців рук, млявого реагування зіниць очей на світло та поведінки, яка не відповідала обстановці, останньому працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога. Проте, ОСОБА_1 протягом тривалого часу, висуваючи вимогу працівникам поліції про те, що до медичного закладу він поїде виключно на своєму автомобілі, на огляд до лікаря нарколога з працівниками поліції не прослідував, при цьому стверджував, що від огляду в медичному закладі не відмовляється. З відеозапису слідує і те, що працівником поліції неодноразово роз`яснювалось ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння йому заборонено керувати транспортним засобом і до медичного закладу він має прослідувати з працівником поліції. Натомість, ОСОБА_1 продовжив висувати вимогу працівникам поліції про те, що огляд у лікаря він пройде, лише їдучи до медичного закладу на своєму автомобілі. Після чого ОСОБА_1 було роз`яснено та попереджено, що така його поведінка буде розцінена як відмова від проходження огляду, не зважаючи на це, ОСОБА_1 висував свої вимоги, телефонував на лінію 102, розповідав працівникам поліції, що їм потрібно робити, однак до автомобіля працівників поліції не сів та на огляд до медичного закладу не прослідував. У зв`язку з чим, така поведінка ОСОБА_1 поліцейським була розцінена як пасивна відмова та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, який було оголошено ОСОБА_1 та в якому останній надав свої пояснення.

Отже, з відеозапису, який є об`єктивним доказом у справі та не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, вбачається, що дії ОСОБА_1 , якому неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння, в медичному закладі у лікаря нарколога, були спрямовані саме на уникнення такого огляду, враховуючи, що протягом тривалого часу ОСОБА_1 лише висував умови працівникам поліції, однак до лікаря нарколога з працівниками поліції не прослідував, що обґрунтовано розцінено, як відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку. Будь-яких порушень з боку працівників поліції зазначений відеозапис не містить, в тому числі і порушень чи обмежень прав ОСОБА_1 , якому неодноразово роз`яснювались його права та обов`язки щодо необхідності проходження огляду у передбаченому законом порядку та відмови у проходженні такого огляду, а також наслідки відмови, які, як зазначав ОСОБА_1 йому відомі. Таким чином, доводи апеляційної скарги останнього в цій частині є неспроможними.

Твердження ОСОБА_1 про те, що у виписаному працівниками поліції направлені до КПН «КМНКЛ «Соціотерапія» зазначено час зупинки його транспортного засобу, а не фактичний час складання, ніяким чином не впливає на законність прийнятого судом рішення та на доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тим більше, що відмова особи, у якої було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку, є підставою для складання відповідного протоколу, а не підставою для видачі направлення для проходження медичного огляду за самозверненням.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги висновок щодо результатів медичного огляду КНП « КМНКЛ «Соціотерапія» від 05.01.2024 р., оскільки, огляд ОСОБА_1 проводився за самозверненням, тобто в порушення встановленого Інструкцією № 1452/735 порядку.

Відтак, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на комплексі доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024 щодо ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2024, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал