Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/8582/24

Провадження № 33/4815/683/24

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,

з участю:

захисника - Василюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Василюк В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 липня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 липня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З постанови суду слідує, що 14.04.2024 року близько 14:32 год. в м. Рівне по вул. Богоявленська, 14 ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, а також вчиняв дії по ухиленню від проходження, а саме не надав біологічне середовище протягом 2 годин, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Василюк В.В. просить провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення. Доводить, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти медичний огляд в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а причиною того стало те, що він не зміг здати сечу, оскільки він має захворювання нирок. Також зазначає, що у матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 15.04.2024 року, згідно якого у громадянина ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 26 липня 2024 року без його участі (а.с.37).

Копію постанови суду згідно матеріалів справи ОСОБА_1 отримав 13 серпня 2024 року.

Апеляційна скарга подана 23 серпня 2024 року (а.с.40).

Оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи захисника Василюк В.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 направлено до медичного закладу. Огляд у медичному закладі не проводився у зв`язку з відмовою (а.с.6);

- відеофайлу з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксовано факт відмови (ухиляння) ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду у медичному закладі.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Апеляційний суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти медичний огляд в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в матеріалах справи наявні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано, що поведінка та дії ОСОБА_1 були спрямовані на штучне створення умов, за яких у медичному закладі не можливо провести огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Належних доказів того, що ОСОБА_1 через індивідуальну особливість організму, зокрема захворювання нирок, не зміг надати біологічну речовину, до апеляційного суду подано не було.

Суд також критично відноситься до копії висновку про відсутність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 від 15 квітня 2024 року (а.с.34) виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

З копії наданого висновку вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд з метою виявлення стану сп`яніння 15 квітня 2024 року о 19 год. 15 хв., тобто пройшло більше ніж дві години з моменту виявлення підстав для проведення огляду на стан наркотичного.

Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Василюк В.В. строк на апеляційне оскарженняпостанови Рівненського міського суду Рівненської області від 26 липня 2024 року.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Василюк В.В. - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І.Полюхович