Справа №478/1056/24 пров. №3/478/562/2024
П о с т а н о в а
І м е н е м У к р а ї н и
23 вересня 2024 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., з участю секретаря Григоренко Н.О. особи, відносно якої складено адміністративні матеріали ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Корабельним районним судом м. Миколаєва адміністративні матеріали складені відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, директора ТОВ «МЗК», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 14.04.2009 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебувають адміністративні матеріали, які надійшли 21 серпня 2024 року від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД №198604 від 24.07.2024 року 24.07.2024 року близько 15 год. 00 хв., громадянин ОСОБА_1 перебуваючи в АДРЕСА_2 , погрожував фізичною розправою громадянину ОСОБА_2 , внаслідок чого порушив громадський порядок і спокій громадян.
Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив суду, що 24.07.2024 року він супроводжував на автомобілі два вантажних транспортних засоби, які перевозили зернові культури до с. Володимирівка Баштанського району. На в`їзді до вказаного села проїзд було заблоковано місцевими жителями, які не пропускали транспортні засоби висуваючи певні вимоги до тих транспортних засобів, які перевозять сільськогосподарські культури.
Зупинившись, водій ОСОБА_1 почав з`ясовувати причини, за якими їх не пропускають в результаті чого виник конфлікт між ним та двома чоловіками, які безапеляційно забороняли йому та супроводжувальні ним вантажні транспортні засоби проїхати до території села.
Таким чином, ОСОБА_1 повністю заперечив факт погроз на адресу будь-якого, пояснивши, ситуацію раптово виниклим конфліктом.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Так, стаття ст. 173 КУпАП передбачає адміністративне стягнення за вчинення особою дрібного хуліганства, тобто вчинення нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - є місце його вчинення, до якого законодавець відніс громадські місця.
Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі та характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22 грудня 2006 року визначено, що при розгляді адміністративних та кримінальних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.
Мотивом хуліганства є неповага до суспільства, однак причини вчинення таких дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість) чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
Тобто з об`єктивної сторони хуліганство, незалежно від виду відповідальності, характеризується порушенням громадського порядку та має бути вчинено в громадському місці, а з суб`єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.
У пункті 15 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №288/1158/16-к зазначено, що за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
З дослідженого судом протоколу про адміністративне правопорушення, а також пояснень ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вбачається виникнення конфліктної ситуації у с. Володимирівка Баштанського району Миколаївської області з приводу проїзду вантажного транспорту через міст. Тобто, адміністративними матеріалами підтверджується факт сварки, який стався через раптове виникнення спірної ситуації, а не через мотиви очевидної неповаги ОСОБА_1 до суспільства, громадського порядку чи спокою громадян.
Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» - суди не повинні застосовувати заходи адміністративного стягнення, передбачені ст.173 КпАП, щодо осіб, дії яких містять ознаки злочинів (самоправство, завдання побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень та ін.) або проступків, що не є дрібним хуліганством.
Виходячи зі встановлених суддею обставин справи, вбачається, що в даному випадку відсутні дії, які згідно із ст.173 КУпАП становлять об`єктивну та суб`єктивну сторону даного правопорушення і матеріалами справи такі дії ОСОБА_1 не підтверджені.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.
Оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що вони не доводять наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, тому провадження слід закрити з підстав, що передбачені ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 173, 247, 283-285 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - через відсутність в його діях складу правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області.

Суддя О.О. Томашевський