Справа № 504/1854/24
Номер провадження 3/504/1154/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, учасника бойових дій, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 від 08.09.2012р.;

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2024р. т.в.о. заступника командира роти 8 батальйону полку УПП в Одеській області Івановим О.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №905547, згідно якого 10.04.2024р. о 17:30 год. за адресою: Одеська область Одеський (Лиманський) район траса М-14 «Одеса-Мелітополь» 21 км. ОСОБА_1 керував мопедом «Maxxter Neos III», що приводиться в рух електромотором, з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у призначені судові засідання не з`явився, про розгляд справи в суді був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. Його інтереси при розгляді справи в судовому засіданні, представляє адвокат Канікаєв Ю.О.

У відповідності до положень ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, тому враховуючи наведені положення, той факт, що права особи, що притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справи за його відсутності, але за участі захисника-адвоката Канікаєва Ю.О. не будуть порушені, суд розглянув справу за наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, за відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В судовому засіданні адвокат Канікаєв Ю.О. просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, при цьому зауважив, що в протоколі не вказано які саме ознаки наркотичного сп`яніння мав ОСОБА_1 ; потужність двигуна мопеду «Maxxter Neos III», яким керував ОСОБА_1 1500 Ватт, що вдвічі менше того, який міг би віднести цей засіб до транспортних; факту відмови від освідування не було, оскільки, склавши одночасно направлення на освідування та протокол інспектор так і не запропонував ОСОБА_1 пройти таке освідування; інспектори поліції не виконали свої обов`язки щодо роз`яснено прав, обов`язків ОСОБА_1 , а також правових наслідків.

Дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши пояснення адвоката Канікаєва Ю.О., вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КпАП України відсильна, що зобов`язує працівників поліції, викладаючи суть адміністративного правопорушення у точній відповідності ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначати в протоколі, на підставі яких ознак представником поліції було виявлено стан алкогольного сп`яніння, що саме пропонувалось особі, в якій послідовності, вказати дії, які свідчать про ухилення водія від огляду та які дії свідчать про керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 12 розділу 2 Інструкції №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено які саме ознаки наркотичного сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 . З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поводив себе цілком адекватно, візуальних ознак сп`яніння не вбачалося.

Протокол про адміністративне правопорушення заснований на тому, що працівник поліції, запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння отримав відмову від останнього на проходження огляду.

Разом з тим, з досліджених судом доказів, вбачається, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксована протоколом про адміністративне правопорушення, є наслідком недбалого ставлення працівників поліції до своїх посадових обов`язків. Інспектор запропонував ОСОБА_1 , пройти огляд у лікаря-нарколога, не роз`яснивши, яка саме відповідальність передбачена за відмову під проходження огляду. Крім того, його напарник намагався перешкодити тому, щоб присутні військові з ВСП, які перебували на тому ж посту, роз`яснили ОСОБА_1 суть правопорушення. Напарник інспектора, почувши, що ОСОБА_1 зрозумів суть правопорушення та погодився на освідування, запитав чи почав інспектор писати протокол. З відеозапису видно, що він ще продовжує писати направлення на освідування і не склав протокол. Однак, напарник інспектора пояснює ОСОБА_1 , що протокол складати вже почали і медичний огляд пройти неможливо. Отже, факту відмови від проходження медичного огляду судом встановлено не було.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 пояснював, що мопед «Maxxter Neos III» не відноситься до транспортних засобів та посвідчення водія для його керування не потрібно, однак співробітники поліції його пояснення проігнорували та не надали належної оцінки.

Так, чинне законодавство розмежовує поняття механічний транспортний засіб та транспортний засіб.

Різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна.

Так, відповідно до п. 1.10. ПДР :

- транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей або вантажів, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

- механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється, в тому числі, на транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, термін механічний транспортний засіб конкретизує перелік транспортних засобів, на які поширюються деякі вимоги Правил дорожнього руху України.

Згідно із п. 2.13. ПДР до транспортних засобів категорії А1 відносяться мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Отже, наведені приписи нормативно-правових актів свідчать про те, що транспортний засіб, вважається механічним за умови, що потужність його електродвигуна становить від 3 до 4 кВт, а також всі транспортні засоби з двигуном внутрішнього згорання.

Подібний правовий висновок сформований Верховним Судом у постанові від 01 березня 2018 року (справа № 278/3362/15-кпровадження № 51-877км18).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суб`єктом якого виступають водії транспортних засобів та судноводії.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував мопедом «Maxxter Neos III». Потужність двигуна даного засобу становить 1500 Ватт, що підтверджується роздруківкою характеристики, наданою стороною захисту, а отже він не відноситься до категорії механічних транспортних засобів.

Визначення поняття водія наявне у п. 10.1 Правил. Так, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

З урахуванням наведеного, не може вважатися водієм в розумінні Правил, особа, що керує транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 3 кВт., так як у такої особи відсутній обов`язок в отриманні відповідного посвідчення водія категорії А1. При цьому, транспортний засіб з електродвигуном потужністю до 3 кВт. не підпадає під жодну з категорій, що визначена у п 2.13 Правил та не може вважатися транспортним засобом, що віднесений до категорії А1.

Таким чином, для цілей застосування ст. 130 КУпАП, не може братися за основу загальне визначення транспортного засобу, що наведене в п. 10.1 Правил, згідно якого транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, оскільки, виключно особи, що наділені обов`язком керування транспортним засобом із відповідним посвідченням водія певної категорії прямо підпадають під ознаки «водія», така особа керує транспортним засобом, що визначений у розділі 2 правил та несе адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП. Особи водії, наділені правами та мають обов`язки, які передбачені розділом 2 Правил.

За викладених обставин, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130, 247, 266, 268, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан