КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/1516/24 Головуючий у 1 інстанції: Воронкін О.А. Провадження № 33/824/2559/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Григорука Володимира Олександровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Солом`янського районного суду м.Києва від 29 березня2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,80 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 10 квітня 2024 року подав апеляційну скаргу, а також порушив питання поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_1. зазначив, що копія оскаржуваної постанови суду надійшла до його електронного кабінету лише 01 квітня 2024 року.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, судом не було видано ОСОБА_1 копію постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2024 року відразу після її проголошення. Копія вказаної постанови була доставлена до електронного кабінету захисника ОСОБА_1 01 квітня 2024 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що визначені захисником ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід вважати поважними і строк на оскарження підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 напідставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального і процесуального права.Зазначає, що склад правопорушення, визначений у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 2.9а ПДР України. Протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на технічних засіб, за допомогою якого водію пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння. В графі «свідки та потерпілі» не вказано осіб, які були очевидцями події. Враховуючи викладене, протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися належним доказом в справі. У матеріалах справи відсутні акт огляду на направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 .Також, зазначає, що під час оформлення матеріалів працівниками поліції не було надано ОСОБА_2 можливості ознайомитися із документами на прилад Драгер, подзвонити адвокату. ОСОБА_1 не було роз`яснено його права при складанні протоколу та під час його затримання, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно, будучи у стресовому стані та під психологічним тиском працівників поліції, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, а також допитавши як свідка ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольногосп`яніння.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.

Відповідно до наданого суду першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення від 04 січня 2024 року серії ААД №641429 о 00 год. 10 хв. в м. Київ, вул. Миколи Голего 38 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA державний номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився під відеозапис на бодікамеру 473576 і 472903, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорт поліцейського від 04 січня 2024 року, роздруківку з бази даних «Armor» та DVD-диск з відеозаписом (а.с. 3-7).

З наданих суду документів та відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського у встановленому законом порядку. Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_1 на порушення прав, порядку його огляду на стан алкогольного сп`яніння, ненадання ОСОБА_1 можливості ознайомитися із документами на прилад Драгер та зв`язатися із адвокатом.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції по вул. Миколи Голего, 38,в м. Київ 04.01.2024 о 00 год. 10 хв. у зв`язку з тим, що керував транспортним засобом під час комендантської години. У зв`язку з виявленими поліцейським ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на місці за допомогою приладу Драгер. При цьому ОСОБА_1 не надав поліцейському документів, які посвідчують його особу. Телефонував та спілкувався з різними особами, які також через гучний зв`язок спілкувалися із поліцейським та переконуючи його відпустити ОСОБА_1 . У зв`язку з ненаданням документів та підозрілою поведінкою, ОСОБА_1 був доставлений до відділку поліції. У відділку поліції ОСОБА_1 повторно було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер або у медичному закладі, на що він відмовився у категоричній формі. Обґрунтовував це тим, що не вважає за необхідне марнувати його час та час поліцейських. У відділку поліції ОСОБА_1 також телефонував своєму батьку, який також спілкувався з поліцейськими. Поліцейським повідомлено ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відносно нього буде складено адміністративний матеріал. При цьому ОСОБА_1 були роз`яснені права.

У суді першої інстанції ОСОБА_1 не спростував факту керування ним транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA державний номерний знак НОМЕР_1 та факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 пояснив, що в відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння , оскільки йому не надали на ознайомлення сертифікат на повірку спеціального приладу Драгер.

Як вбачається з з відеозапису, співробітниками патрульної поліції на першу вимогу ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу надали для ознайомлення сертифікат на повірку спеціального приладу Драгер та надано достатньо часу для ознайомленні із даними документами. ОСОБА_1 почав вивчати надані йому документи, однак не завершив їх вивчення з різних причин, зокрема, через розмову по телефону з іншими особами. У відділку поліції ОСОБА_1 також було запропоновано ознайомитися з усіма документами на прилад Драгер або ж проїхати для проходження огляду до медичного закладу.

Враховуючи вищенаведене, у суду відсутні підстави для висновку, що поліцейськими було порушені права ОСОБА_1 та порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_1 на те, що визначений у протоколі про адміністративне правопорушення склад правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 2.9а ПДР України, адже в протоколі зазначено про порушення вимог п. 2.5., а не п. 2.9а ПДР України.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання захисника ОСОБА_1 , що у протоколі не було зазначено посилання на технічних засіб, за допомогою якого водію пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння, а також осіб, які були очевидцями події. Подія зафіксована на відеозапис, а тому залучення свідків поліцейським не було необхідним. Не зазначення у протоколі ідентифікаційних даних приладу Драгер не тягне його недійсність, оскільки ОСОБА_1 притягається до відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження відповідного огляду на місці зупинки чи у медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1. підлягає залишенню без задоволення, а постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2024 рокубез змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2024 року.

Залишити апеляційну скаргу захисника Григорука Володимира Олександровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.