Справа № 503/2073/24
Провадження №3/503/1707/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Тивоненка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, студента Класичного приватного університету, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП,

встановив:

08.09.2024 року о 10.00 годині на південній околиці н.п. Мала Слобідка, Подільського району Одеської області, на відстані 20 метрів від лінії державного кордону України було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який спільно у групі з іншими особами, матеріали щодо яких оформленні в окремі справи про адміністративні правопорушення, намагався перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0295 на напрямку с. Мала Слобідка (Україна) с. Бруштени (Республіка Молдова) в пішому порядку, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням технічних засобів свого захисника, свою вину у вчиненні спроби перетину державного кордону не визнав, зазначивши, що не мав такого наміру. При цьому надав усні пояснення, в яких зазначив, що 07.09.2024 року приїхав зі своїм знайомим до родичів останнього в сел. Слобідка, а 08.09.2024 року поїхав з ним на велосипеді в с. Мала Слобідка, де знайомий зайшов до свого знайомого, а Він чикав його повернення на дорозі коли його затримали. Додатково відзначив, що на час свого затримання був сам, а інших осіб побачив лише у відділенні інспекторів ДПС України, коли його туди доставили після затримання. На уточнююче запитання суду повідомив, що з приводу застосування до нього примусу при наданні письмових пояснень, в яких обмовив себе, не звертався зі скаргою до керівництва ДПС України та із відповідною заявою до правоохоронних органів. Водночас на уточнюючі запитання суду про адресу місця проживання родичів свого знайомого в сел. Слобідка, де з його слів Він зупинявся, повідомив, що не знає тієї адреси, а на запропоновану судом можливість прямо в ході судового засідання зателефонувати своєму знайомому та перепитати адресу його родичів відповів, що немає при собі телефону. Просив закрити провадження по справі у відношенні нього за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Тивоненко Д.Р., який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, зазначив, що його підзахисний не здійснював спроби перетину кордону та просив суд закрити провадження по справі у відношенні свого підзахисного на підставі пункту 1 ч.1 ст. 247 КУпАП посилаючись при цьому на підстави викладені ним в своєму відповідному клопотанні, яке було ним подане 23.09.2024 року через систему «Електронний суд».

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Частина перша ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, ч.2 ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 295933 від 08.09.2024 року (а.с.1), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо його змісту та в якому зазначено, що 08.09.2024 року о 10 год. 00 хв. на південній околиці н.п. Мала Слобідка, Подільського району Одеської області, на відстані 20 метрів від лінії державного кордону України було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який спільно у групі з іншими особами, матеріали щодо яких оформленні в окремі справи про адміністративні правопорушення, намагався перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0295 на напрямку с. Мала Слобідка (Україна) с. Бруштени (Республіка Молдова) в пішому порядку, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП;

- рапортом інспектора прикордонної служби 3 категорії дозиметриста 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) молодшого сержанта ОСОБА_2 від 08.09.2024 року (а.с.3), згідно змісту якого останній разом із молодшим сержантом ОСОБА_3 виконували наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Пост спостереження» в період з 02.00 по 14.00 годину 08.09.2024 року на напрямку Мала Слобідка (Україна) Броштени (Республіка Молдова), коли о 10 годині 00 хвилин на західній околиці с. Мала Слобідка, Подільського району Одеської області прикордонним нарядом «Пост спостереження» у складі молодшого сержанта ОСОБА_2 та молодшого сержанта ОСОБА_4 на напрямку Мала Слобідка (Україна) Бруштени (Республіка Молдова) на відстані до 20 метрів від лінії Державного кордону України пп/зн 0295 було виявлено чотирьох громадян України чоловічої статі у віці від 18 до 60 років (матеріали щодо трьох із них оформленні в окремі справи про адміністративні правопорушення та відомості про особи яких суд не вважає за можливе зазначати у даній справі, щоб не допустити висновків щодо їх діянь поза межами справ стосовно них), одним з яких був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які мали намір перетнути ДКУ на вихід з України в Республіку Молдова з документами, що посвідчують особу, внаслідок чого на даний напрямок було вислано прикордонний наряд «Група реагування», чим своїми діями порушили вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998 року, у зв`язку з чим даних громадян було доставлено до відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » для проведення фільтраційних заходів та складання адміністративно-процесуальних документів, серед іншого, за ч.2 ст. 2041 КУпАП;

- довідковою схемою ділянки відповідальності відділення ІПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) впс «Станіславка» 1-ї категорії (тип Б) (а.с.7) на якій позначено місцезнаходження прикордонних нарядів «Пост спостереження» та «Група реагування»; лінію державного кордону України на місцевості, де відбулось виявлення та затримання осіб; а також саме місце їх затримання та відстань цього місця до лінії державного кордону України;

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 08.09.2024 року (а.с.2), в яких останній пояснив, що «Виїхав з міста. Запоріжжя, прибув до м. Слобідка, потім ми пішли маршрутом, який нам підказували. Де далі був затриманий у державному кордоні. Вину визнаю». Суд відзначає ту обставину, що формулювання змісту цього письмового пояснення вказує на те, що дійсно існувала множинність осіб, тобто неменше двох, що спростовує усні заперечення висловленні самим ОСОБА_1 в судовому засіданні під час судового розгляду про те, що був сам, а не з іншими особами.

При цьому, суд вважає необхідним надати оцінку обставині дійсного розташування місцевості, де ОСОБА_1 було виявленопрацівниками ДПС України, відносно населеного пункту за орієнтацією на сторони світу з метою усунення розбіжності у її зазначенні у вище згаданих документах, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 295933 від 08.09.2024 року (а.с.1) зазначено, шо на «південній околиці н.п. Мала Слобідка», а в рапорті інспектора від 08.09.2024 року (а.с.3) і довідці схемі (а.с.7) зазначено, шо на«західній околиці с. Мала Слобідка». Так при усуненні розбіжності суд використав відомості про місце затримання особи, яке позначене на довідці схемі (а.с.7) з уявним його накладенням на долучену до справи роздруківку цієї місцевості з чітким позначенням меж с.Мала Слобідка із сервісу Google Maps в мережі інтернет, який знаходиться впублічному доступі, що дозволило суду встановити, що у дійсності місце виявлення та затримання ОСОБА_1 працівниками ДПС України на відстані 20 метрів від лінії державного кордону України було розташоване на південно-західній околиці АДРЕСА_2 , а відтак як зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення так і в рапорті інспектора / довідці схемі є частково правильними, але така неповнота жодним чином не впливає на кваліфікацію діяння та можливість суду надати оцінку його дійсним обставинам.

Згідно положень ч.1 ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року № 661-IV, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведене письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допустимим, належним, достатнім і достовірним доказом, внаслідок узгодженості його внутрішнього змісту та відсутності суперечностей між ним та іншими доказами доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

При цьому, будучи повідомленим про судовий розгляд особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надав до суду жодних заперечень або документів на підтвердження наявності у нього правових підстав для перетину державного кордону України через пункти пропуску за умов введеного воєнного стану та оголошеної мобілізації або принаймні самої мети його перебування на прикордонній контрольованій території розташованій на південній околиці с. Мала Слобідка Слобідської ТГ, Подільського району Одеської області, яка б була не пов`язана із спробою перетину державного кордону.

Окремо суд відзначає, що саме с. Мала Слобідка є одним з найбільш географічно наближених населених пунктів до державного кордону.

Крім того, суд не знаходить іншого пояснення, аніж спроба незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску, для перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який є мешканцем м. Запоріжжя та документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 21.11.2019 року органом 2313 та мав останній із собою на час свого виявлення прикордонним нарядом Державної прикордонної служби України, на прикордонній контрольованій території розташованій на південній околиці АДРЕСА_2 , в безпосередній близькості від лінії державного кордону 20 метрах.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінети Міністрів України від 3 серпня 1998 р. № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони», в Одеській область таким, серед інших, є увесь Подільський район, де запроваджений прикордонний режим.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1147 «Про прикордонний режим», прикордонний режим встановлюється у прикордонній смузі завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, але не менше від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд, вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм.

Водночас суд наводить мотиви відхилення доводів щодо відсутності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які висловлені його захисником адвокатом Тивоненком Д.Р. у поданому ним до суду через систему «Електронний суд» клопотанні від 23.09.2024 року про закриття провадження по справі, а саме:

- з приводу тверджень про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено прав, відповідно до ст. 63 Конституції України, то дане твердження спростовується відомостями наявними в самих матеріалах досудового оформлення справи, а саме перед викладенням самих рукописних пояснень по суті порушення у змісті письмового пояснення ОСОБА_1 від 08.09.2024 року (а.с.2) ним в графі «Перед початком опитування громадянину ОСОБА_1 було роз`яснено положення статті 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати пояснення відносно себе, членів сім`ї та близьких родичів, круг яких визначено законом» ОСОБА_1 було проставлено свій підпис на підтвердження ознайомлення з цим. Крім того, відповідне положення статті 63 Конституції України також наявне у змісті протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 295933 від 08.09.2024 року (а.с.1) на його зворотній стороні при роз`ясненні особі її прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ч.1 ст. 268 КУпАП, де ОСОБА_1 було проставлено свій підпис на підтвердження ознайомлення з таким правом.

- з приводу тверджень про те, що письмові пояснення, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення були написані ОСОБА_1 під примусом, страхом, у присутності представників прикордонної служби, суд відзначає, що наведені твердження захисника є безпідставними, оскільки в судовому засіданні, на відповідне запитання суду, захистом було повідомлення про те, що з приводу застосування працівниками ДПС України примусу при отриманні письмових пояснень не подавалося ніскарг до керівництва ДПС України з метою проведення службового розслідування, а ні заяви до компетентного органу досудового розслідування за підвідомчістю про вчинення у відношенні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, в порядку ст. 214 КПК України, для розслідування обставин застосування до нього протиправних дій насильницького характеру з боку посадових осіб Державної прикордонної служби України. Тому самі по собі вище згадані твердження не знаходять свого не лише підтвердження, але навіть підтвердження здійснення самої їх перевірки у встановленому законом порядку;

- з приводу тверджень про те, що складені матеріали адміністративного провадження не містять доказів, а саме фото / відео фіксації того, що 08.09.2024 року ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України. Суд відзначає, що диспозиція ч.1 ст. 2041 КУпАП передбачає, серед іншого, адміністративну відповідальність саме за спробу перетинання державного кордону, що за своїм змістом є усіченим складом правопорушення, яке вважається закінченим на стадії готування або замаху. Тому у діянні ОСОБА_1 за умов його виявлення в 20 метрах від лінії державного кордону наявний склад відповідного порушення не залежно від його фізичної близькості безпосередньо до лінії державного кордону (межових знаків, обмежувальних перешкод, слідової смуги тощо), оскільки місцевість, де його було виявлено сама по собі є як контрольованим прикордонним районом так і прикордонною смугою. Водночас доводи захисника про те, що фото / відео фіксації факту вчинення правопорушення, яка б вказувала на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину, в матеріалах справи не міститься є необґрунтованими, оскільки нормами КУпАП та Інструкцією з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом МВС України від 18.09.2013 № 898, не передбачено таких дій при оформленні матеріалів справи за ст. 2041 КУпАП;

- з приводу тверджень про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено точне місце вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння, то суд не погоджується з даним твердженням, оскільки протокол містить зазначення території околиця н.п. Мала Слобідка Подільського району Одеської області (з приводу оцінки орієнтації цієї місцевості за сторонами світу відносно цього населеного пункту висновки суду вже були наведені вище), на відстані 20 метрів від лінії державного кордону Українив напрямку проміжного знаку № 0295 с. Мала Слобідка (Україна) - с. Бруштени (Республіка Молдова), що є доволі точним описом для належного сприйняття і надання належної оцінки цих обставин в межах завдань провадження про адміністративне правопорушення. Суд відзначає, що виявлення ОСОБА_1 працівниками ДПС України однозначно відбулось на території в межах прикордонної смуги завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, незалежно від формулювання «на відстані 20 метрів від лінії державного кордону» або «на відстані до 20 метрів від лінії державного кордону», що на думку суду є несуттєвим. Тому суд вважає, що у змісті протоколу про адміністративне правопорушення вимога ч.1 ст. 256 КУпАП про зазначення місця адміністративного правопорушення виконана посадовою особою, яка його складала, в тій мірі, яка дозволяє її виконати за обставин конкретної справи.

Натомість твердження висловленні усно в судовому засіданні ОСОБА_1 з приводу того, що його перебування на території в межах прикордонної смуги завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону (куди входить і територія с. Мала Слобідка) не була пов`язана зі спробою перетину державного кордону не є переконливою, оскільки на додаткові уточнюючі запитання суду ним у відповідь не було повідомлено відомостей, які повинні були б бути йому відомі за наведених ним обставин або принаймні з`ясування яких в нього не мало виникнути складнощів за наявності відповідного бажання. Тому суд такі твердження ОСОБА_1 вважає спробою уведення суду по хибному шляху з метою створення у нього викривлених уявлень про дійсні обставини діяння для забезпечення більш вигідної для себе процесуальної позиції.

Таким чином, підсумовуючи оцінку надану запереченням як висловленим письмово захисником адвокатом Тивоненком Д.Р. так і висловленим усно в судовому засіданні самим ОСОБА_1 щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності суд твердження сторони захисту оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024 та від 23.07.2024 року № 469/2024, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX та від 23.07.2024 року № 3891-IX.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі максимально передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення без застосування конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки матеріали справи не місять в собі відомостей про існування останніх.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 2041 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 25.09.2024 року.

Суддя Д.В. Вороненко