Житомирський апеляційний суд
Справа №275/1515/23 Головуючий у 1-й інст. Миколайчук П. В.
Номер провадження №33/4805/476/24
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Слівінського Вадима Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 23 січня 2024 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 23 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 28.10.2023 о 01 год. 48 хв. в с.Йосипівка по вул.Шляхетній Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Слівінський В.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисної складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема послався на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскарження в судовому порядку постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.126, ч.2 ст.122, ч.ч.1,5 ст. 121 КУпАП, неврахування судом показів свідка та небезперервність долученого до матеріалів справи відеозапису. Також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення на місці події не складався та не вручався ОСОБА_1 .

Разом із апеляційною скаргою захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що копію постанови про повернення апеляційної скарги отримав лише 19.02.2024 та усунув недоліки скарги, долучивши документи на підтвердження повноважень надання правової допомоги ОСОБА_1 в апеляційному суді.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №171529 від 28.10.2023 (а.с.2); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Брусилівська лікарня» від 28.10.2023 (а.с.5); копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №806138 від 28.10.2023 (а.с.6); розписку про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП від 28.10.2023 (а.с.3); відеозапис фіксації обставин події.

Оцінивши зазначений протокол та відеозапис фіксації обставин події, суд першої інстанції зробив висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною, її дії кваліфіковано правильно як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, вищевказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

За змістом статті 256 КУпАП, якщо протокол про адміністративне правопорушення складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то особа має безумовне право ознайомитися зі змістом протоколу, а також зі своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Відповідно до змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він був складений у присутності останньої. Проте, як вбачається з відеозапису обставин події, працівники поліції не складали протокол у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та будь-які інші процесуальні документи, не роз`яснювали їй належним чином суті вчиненого правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення, постанова, акт огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд, розписка про роз`яснення прав і обов`язків та інші документи містять відмітку про відмову особи від підпису чи ознайомлення. Відеозапис свідчить, що уповноваженими особами були проігноровані вимоги глави 19 КУпАП та в спілкуванні з ОСОБА_1 вони обмежилися лише констатуванням факту, що відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та що вона відмовилась від підпису.

Апеляційний суд не погоджується з такими діями працівників поліції та з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 . Не можна вважати факт доведеності вчинення правопорушення за тієї обставини, що оскільки ОСОБА_1 відмовилась підписувати будь-які документи, то вона самоусунулась від надання пояснень, ознайомлення зі змістом правопорушення, яке їй інкримінується, та з іншими процесуальними документами. Вимоги статей 254, 256, 259, 260 КУпАП категорично обумовлюють обов`язкову присутність особи при складенні відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення (у разі коли таку особу було встановлено), та надають можливість уповноваженим особам у випадку ухилення від своїх процесуальних обов`язків осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, доставляти їх, зокрема, до поліцейського відділку для складення протоколу.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно зазначив про відсутність вимог законодавства щодо обов`язкової фіксації на відеозапис відмови особи від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, проте не врахував, що законом передбачена обов`язкова присутність особи при складенні відносно неї даного процесуального документу. В той же час така обставина не підтверджена матеріалами справи, а пояснення працівника поліції ОСОБА_3 про складання протоколу у присутності ОСОБА_1 , на які суд посилається у постанові, не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки надані особою вочевидь упередженою і не підтверджені іншими доказами.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП, за яких цей протокол не можна визнати належним та допустимим доказом, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення. Тому, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Слівінського Вадима Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 23 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич