Справа № 274/1695/24 Провадження № 3/0274/944/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хоцька Л.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пилиповичі, громадянина України, працюючого начальником відділу НС та ЗУН Виконавчого комітету Бердичівської міської ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 922834 від 18.02.2024, ОСОБА_1 18.02.2024 близько 13 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно сина ОСОБА_2 , а саме: вживав слова нецензурної лайки в його бік, погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг, намагався штовхнути, що могло заподіяти шкоди його фізичному та психічному здоров`ю.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що в той день він зайшов до будинку, щоб взяти свій телефон. Коли виходив з кімнати, син зробив йому зауваження, що він у взутті зайшов до будинку. Для того, щоб уникнути конфлікту він пішов на кухню, син пішов за ним продовжуючи конфлікт, взяв його за руку і штовхнув. Після того, як він впав, син взяв пляшку з водою і почав наносити удари до тієї пори, поки не побачив кров, після чого зупинився. Наніс близько 4-5 ударів. Поліцію викликала невістка. Крім них з сином на кухні нікого не було. Коли приїхала поліція, він повідомив, що син наніс йому тілесні ушкодження, нащо працівники поліції повідомили, що нічого не буде. Пояснення в нього ніхто не відбирав, права не роз`яснювали. Повідомив, що раніше були подібні випадки, коли син наносив тілесні ушкодження. Нецензурною лайкою можливо виражався, не пам`ятає. Додав, що свідки говорять неправду, дружина не була очевидцем події, а невістка ОСОБА_3 прибігла, коли син вже повалив його на підлогу, її покликав ОСОБА_4 . В той час, коли син його бив, дружина нишпорила по його сумці, викрала кошти, які він зібрав на лікування зубів. Протягом життя з дружиною були постійні ревнощі, крадіжки з її боку, думали відносини налагодяться, діти були малі. Він ніколи не бив дружину, не душив, можливо колись виражався нецензцрною лайкою.

Захисник ОСОБА_1 а - адвокат Кравець М.А. у судовому засіданні вказав, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 , та просив закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Звернув увагу суду на розбіжності в показах свідка ОСОБА_3 , які вона давала в судовому засіданні та при допиті поліцейськими.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 18.02.2024 він прийшов додому і від матері дізнався, що батько її ображав. Згодом помітивши, що батько ходить в брудному взутті по будинку, зробив йому зауваження. Батько відповів в грубій формі, почалася словесна перепалка на кухні, батько головою наніс йому удар в губу, він поклав батька на підлогу щоб заспокоїти. Це все відбувалось на кухні. Даний інцидент бачила його дружина та викликала поліцію. Батько вдарив його головою у верхню губу, з приводу тілесних ушкоджень до лікарні не звертався. Батька він не бив, пояснити звідки в нього взялися гематоми та розбита брова, не може. До приїзду поліції у батька ніяких тілесних ушкоджень не було, коли повернувся з двору з працівниками поліції, то уже були тілесні ушкодження. Батько фактично не проживає з ними та матір 10 років, оскільки має іншу сім`ю. Підтверджує, що 18.02.2024 батько виражався на його адресою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Допитана у судовому засіданні, свідок ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_1 , пояснила, що у чоловіка є інша сім`я, тому дома виникали сварки. 18.02.2024 син зробив чоловікові зауваження, що він у брудному взуті ходить по будинку, в наслідок чого у них почалася словесна перепалка на підвищених тонах. Чоловік головою вдарив сина в губу і син його скрутив та викликали поліцію. В той день чоловік до неї теж виражався нецензурною лайкою.

Допитана у судовому засіданні, як свідок невістка ОСОБА_1 - ОСОБА_6 також суду пояснила, 18.02.2024 свекор зайшов до будинку в брудному взуті, чоловій зробив йому зауваження, після чого зі сторони свекра почалася агресія, свекор підійшов до чоловіка та вдарив головою. Чоловік поклав його на підлогу та сказав викликати поліцію. Все це відбувалось на кухні. До приїзду поліції ніяких тілесних ушкоджень у свекра вона не бачила, те що у нього розбита брова побачила після приїзду поліції. Чоловік свекру удари не завдавав. Під час конфлікту свекор виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. У неї з свекром конфлікту не було, оскільки вони не спілкуються з ним. Вона чула, що в той день свекор також виражався до свекрухи нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_7 - дочка ОСОБА_1 та сестра ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснила, що очевидцем подій 18.02.2024 не була, зі слів матері їй відомо, що ОСОБА_4 попросив батька не ходити по будинку у взутті, в якому він ходив по вольєру собаки, батько стукнув ОСОБА_4 . Викликали поліцію. Все життя між матір`ю та батьком сварки, скандали, яскравим її спогадом є, як батько тягав матір за волосся, бив посуд, меблі. Тепер брат виріс і може захистити матір.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 922834 від 18.02.2024;

- рапортом від 19.02.2024 чергового Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18.02.2024;

- довідкою від 18.02.2024 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про обставини події;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

Досліджені докази в сукупності узгоджуються між собою, відображають реальний перебіг події.

Надані адвокатом Кравцем М.А. докази: довідку № 438 КНП "Бердичівська міська лікарня", роздруківку з ЄДРСРУ копії рішення Бердичівського міськрайонного суду від 28.12.2020 у справі № 274/2066/19, акт № 33 судово-медичного обстеження від 22.02.2024, довідку № 9 КНП "Бердичівська міська лікарня", повідомлення від 16.09.2020 Бердичівського РВП Шевчук В., довідку від 14.09.2020 Бердичівського РВП, витяг з ЄРДР по кримінальному провадженні № 0000138, рапорт від 18.02.2024 чергового Бердичівського РВП, протокол від 18.02.2024 прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, суд до уваги не бере, оскільки зазначені докази долучені в ксерокопіях документів, які не засвідчені належним чином, не містять будь - якої доказової бази у даному провадженні. Крім того, роздруківка з обмеженим доступом з ЄДРСРУ, яка містить інформацію про рішення Бердичівського міськрайонного суду від 28.12.2020 у справі № 274/2066/19, не містить ідентифікуючих даних сторін спору, та не вказує на осіб у справі, яка розглядається.

Суд розцінює невизнання вини ОСОБА_1 , як спосіб захисту, обраний правопорушником з метою уникнення відповідальності.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд при призначенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л.М. Хоцька