Справа№938/635/24
Провадження № 3/938/400/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 (згідно з даними протоколу)

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при таких обставинах.

16.06.2024 о 19год 58хв. в смт Верховина по вул. Жаб`євська Верховинського району Івано-Франківської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер" та в закладі охорони здоров`я, відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративний матеріал надійшов до суду 21.06.2024, та розгляд справи в судовому засіданні було призначено на 03.07.2024.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання 03.07.2024, не з`явився, причини неявки суду, не повідомив. Відомості про вручення йому судової повістки про виклик в судове засідання станом на дату розгляду справи, не повернулися.

У зв`язку з цим, судове засідання було відкладено на 23.07.2024.

11.07.2024 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив надати йому для ознайомлення матеріали справи, та надати копію відеозапису. Також, у поданій заяві, просив відкласти наступне судове засідання.

Згідно розписки зробленої на відповідній заяві, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомився із матеріалами справи- 12.07.2024.

Судове засідання 23.07.2024 було відкладено на 28.08.2024, за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 11.07.2024.

В судове засідання 28.08.2024 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, шляхом скерування судової повістки, на адресу, зазначену у протоколі. Причини неявки не повідомив.

У зв`язку з цим та з метою недопущення порушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист, судове засідання було відкладено на 25.09.2024.

17.09.2024 на адресу суду повернулося неврученим поштове відправлення, яким суд скеровував особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судову повістку про виклик до суду на 28.08.2024, із відміткою поштової установи "за закінченням встановленого строку зберігання".

В судове засідання 25.09.2024 ОСОБА_1 , в черговий раз не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, шляхом скерування судової повістки, на адресу, зазначену у протоколі. Причини неявки не повідомив.

Окрім цього, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності було додатково повідомлено про дату та час судового засідання, шляхом направлення електронної повістки на мобільний номер телефону, який зазначений ним у заяві про відкладення розгляду справи, та шляхом розміщення на офіційному Web-сайті Судової Влади України оголошення про його виклик до Верховинського районного суду Івано-Франківської області.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші контакти, за якими можна було повідомити останнього про дату судового засідання

При визначенні факту належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2021 (справа № 911/3142/19), де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП законодавцем закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 достовірно було відомо про розгляд справи та судом вжито всіх заходів для надання можливості ОСОБА_1 подати свої аргументи під час слухання справи у суді, він ознайомився з матеріалами справи та отримав копію відеозапису долученого до матеріалів справи, суд відкладав судове засідання за його клопотанням. Однак, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, жодних письмових пояснень чи клопотання про відкладення розгляду справи не подав, що на переконання суду є обраним ним способом захисту, спрямованим на уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності. За таких обставин, приходжу до висновку, що завершення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 жодним чином не призведе до порушення його процесуальних прав.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п.6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до частин 1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України підтверджується наступними доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №585534 від 16.06.2024, який складено з дотриманням вимог ст.256 КпАП України, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, згідно якого 16.06.2024 о 19год 58хв. в смт Верховина по вул.Жаб`євська Верховинського району Івано-Франківської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер" та в закладі охорони здоров`я, відмовився;

- копією постанови серії БАД№888249 від 16.06.2024, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.8 ст. 121 КУпАП.

- доданим до матеріалів справи диском із відеозаписами події що мала місце 16.06.2024, який було оглянуто в судовому засіданні.

Так, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №585534 від 16.06.2024 диск містить відеозаписи із відео реєстратора закріпленого на службовому автомобілі поліцейських та з нагрудних камер поліцейських, та містять інформацію про події, що мали місце 16.06.2024 в смт Верховина по вул. Жаб`євська Верховинського району Івано-Франківської області, під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Зокрема, що 16.06.2024 о 19.58год в смт Верховина Верховинського району, працівниками поліції, був зупинений автомобіль марки «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), під керуванням ОСОБА_1 . Підійшовши до транспортного засобу та представившись, поліцейським, водію було роз`яснено, що причиною зупинки, є те, що він рухався транспортним засобом з номерними знаками на іноземній реєстрації, для перевірки законності перебування такого транспортного засобу на території України. Після чого, пред`явлено законну вимогу, надати посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, які водій надав. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , працівниками поліції було встановлено, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, та запропоновано останньому, пройти огляд на визначення факту вживання алкоголю, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою сертифікованого приладу- газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі, а саме Верховинській багатопрофільній лікарні. Від запропонованих оглядів водій ОСОБА_1 , відмовився. Працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 було роз`яснено його права. Після складення протоколу поліцейським було оголошено ОСОБА_1 його зміст. Від підпису у протоколі та отриманні його копії ОСОБА_1 відмовився. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом. Автомобіль залишено на узбіччі дороги. Також відносно ОСОБА_1 було винесено постанову за ч.8 ст.121 КУпАП.

Відеозапис обставин події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП.

З переглянутого судом відеозапису прослідковується чітка послідовність подій, які відбувались 16.06.2024 під час складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, які беззаперечно підтверджують відомості, викладені в протоколі та вину ОСОБА_1 . Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів стороною захисту не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

До матеріалів справи також долучено рапорт поліцейського Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області М. Мартищука від 16.06.2024, згідно якого він доповідає про обставини події, що мали місце 16.06.2024. Зокрема, щодо зупинки транспортного засобу марки «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація) та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно його водія ОСОБА_1 . Відображені у рапорті обставини повністю співпадають з обставинами, що зафіксовані на диску, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя вважає, що вказаний рапорт за своїм правовим змістом не є доказом, проте є документом, яким поліцейський інформує керівництво про обставини події, законність та обґрунтованість дій поліцейських під час виявлення водія з ознаками алкогольного сп`яніння. Вказаний документ містить дані, які повністю узгоджуються з іншими доказами по справі та доповнюють їх.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

З урахуванням наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, ставлення до скоєного.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч.2 ст.33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, істотність наслідків вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення правил дорожнього руху, вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення, визначене санкцією статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, так як саме такий вид стягнення буде достатнім для виправлення порушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути з нього судовий збір.

Керуючись статтями 24,27,40-1, 130, 247,251,252,283,284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Роман ДЖУС