Справа № 353/481/24
Провадження № 33/4808/914/24
Головуючий у 1 інстанції Луковкіна У.Ю.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Сурмачевського А.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тлумацького районного суду від 10.09.2024 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 6.05.2024 року о 19 год. 51 хв. в м. Тлумач по вул. Грушевського, 25, Івано-Франківської області, керував автомобілем марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, тобто своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Зазначає, що він не був водієм, транспортним засобом не керував, дані в протоколі є припущеннями, а тому він не може бути притягнутим до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП. Вказує, що згідно направлення на огляд в медичний заклад, поліцейські хотіли його доставити в КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я ІФ ОР», що знаходиться в м.Івано-Франківськ, однак найближчий заклад охорони здоров`я знаходився в м.Тлумач, на що судом увагу не було звернуто. Ставить під сумнів протокол про адміністративне правопорушення, як доказ у справі, оскільки в ньому не зазначено документи, які до нього додаються. Вважає, що його вина не була доведена належним чином. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі ОСОБА_2 за клопотанням його захисника.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, пояснення захисника про підтримання апеляції та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_2 не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_2 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника, які підтверджуються відеозаписом події про те, що ОСОБА_2 перед початком і під час процедури проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і його було проголошено вже після виявлення поліцейським ознак сп`яніння і завершення процедури огляду водія.

До істотного порушення права ОСОБА_2 на захист слід віднести невручення йому копії протоколу про правопорушення, як цього вимагає ст. 254 КУпАП, як форми пред`явлення адміністративного обвинувачення. Таке непред`явлення обвинувачення водію ОСОБА_2 є безумовною підставою для скасування постанови суду і закриття справи.

Обгрунтованими є посилання захисника на те, що водія направляли на огляд до Івано-Франківської медустанови замість Тлумацької рай лікарні, що є істотним порушенням процедури огляду відповідно до спеціальної Інструкції про порядок огляду водіїв на стан сп`яніння. Тому відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП така процедура огляду водія є недійсною.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_2 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенства права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, постанову Тлумацького районного суду від 10.09.2024 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький