ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2024 Справа №607/6620/24 Провадження №3/607/3295/2024

м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №710753 від 17 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 17 березня 2024 року о 21 год. 29 хв. в м. Тернополі по вул. Львівська, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYNDAI I30, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння № 189 від 17 березня 2024 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Вальчук М.М. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів, підтверджуючих вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного у протоколі адміністративного правопорушення. У клопотанні зазначає, що відповідно до висновку експерта Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» №22/2024-т від 12 червня 2024 року, при судово-токсикологічній експертизі речового доказу взірця сечі ОСОБА_1 не виявлено: похідних барбітурової кислоти, похідних піразолону, наркотичних речовин з групи алкалоїдів опію (морфіну, кодеїн, папаверину), промедолу, кокаїну, димедролу, лідокаїну, трамадолу, ефедрину, метадону, кофеїну, похідних 1,4-бензодіазепіну, похідних фенотіазинового ряду, амфетаміну та його похідних, канабіноїдів.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійшов наступних висновків.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

В свою чергу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Разом із тим, у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до матеріалів справи долучено наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №710753 від 17 березня 2024 року, у якому зазначено, що « ОСОБА_1 17 березня 2024 року о 21 год.29 хв. в м. Тернополі по вул. Львівська, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYNDAI I30, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння № 189 від 17 березня 2024 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП»;

- оптичний носії інформації DVD-R диски, на яких містяться відеофайли під назвою export-u7hcx, IMG_0653 та IMG_0654;

- висновок №189 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 березня 2024 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння;

- результат токсикологічного дослідження № 363 від 17 березня 2024 року, відповідно до якого у сечі ОСОБА_1 виявлено амфетамін, морфін. Аналіз розпочато 17 березня 2024 року о 21 год. 55 хв. та закінчено 17 березня 2024 року о 22 год. 10 хв. Дослідження проводилось імунохроматографічним методом (ІХА);

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1683448 від 17 березня 2024 року;

- рапорт інспектора взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області лейтенанта поліції Гинда М. від 17 березня 2024 року.

З огляду на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, факту вживання наркотичних засобів та відповідно перебування його у стані наркотичного сп`яніння, за клопотанням адвоката Вальчук М.М. постановою суду від 08 травня 2024 року у даній справі призначено судово-медичну токсикологічну експертизу, виконання якої доручено експертам Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи», що розташоване за адресою: вулиця Пекарська, 61, м. Львів, з метою з`ясування наявності в біологічному матеріалі (сечі), який був відібраний 17 березня 2024 року в Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради під час медичного огляду ОСОБА_1 , наркотичних речовин, що викликають наркотичне сп`яніння. На вирішення експертизи було поставлено наступні питання: 1. Чи придатний для дослідження зразок біологічного середовища (сечі), відібраний по акту медичного огляду від 17 березня 2024 року у ОСОБА_1 ? 2. Чи є в наданому на дослідження зразку біологічного середовища (сечі) ОСОБА_1 наркотичні речовини, якщо так, то які саме і в якій кількості, та чи може така концентрація викликати стан наркотичного сп`яніння?.

20 червня 2024 року до суду надійшов висновок експерта Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» №22/2024-т від 12 червня 2024 року, з якого вбачається, що при судово-токсикологічній експертизі речового доказу взірця сечі ОСОБА_1 не виявлено: похідних барбітурової кислоти, похідних піразолону, наркотичних речовин з групи алкалоїдів опію (морфіну, кодеїн, папаверину), промедолу, кокаїну, димедролу, лідокаїну, трамадолу, ефедрину, метадону, кофеїну, похідних 1,4-бензодіазепіну, похідних фенотіазинового ряду, амфетаміну та його похідних, канабіноїдів.

Вищевказаний висновок експерта повністю спростовує фактичні обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №710753 від 17 березня 2024 року, та у висновку №189 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 березня 2024 року.

Відтак у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9А ПДР України та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суд також враховує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1683448 від 17 березня 2024 року.

Так, згідно зі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Доказів правомірності дій працівників поліції, які містяться у вичерпному переліку підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, матеріали справи не містять.

Положенням ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені судом обставини, працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які б могли слугувати саме причиною зупинки автомобіля відповідно до вимог ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію.

Відповідно до широкого розуміння доктрини плодів отруєного дерева, будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина плодів отруєного дерева зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

З огляду на те, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1683448 від 17 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП скасовано, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу, тому складений відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не може вважатись допустимим доказом.

Долучений до матеріалів справи рапорт інспектора взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області лейтенанта поліції Гинда М. від 17 березня 2024 року, також не може бути взятий судом до уваги в якості доказу, оскільки поліцейський є заінтересованою особою. Так, згідно п. 53 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.05.2020 року по справі справа №524/5741/16-а, суд зазначив, що наявний в матеріалах справи рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, при цьому нормами КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі.

Так, згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КпАП необхідно закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 255, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій