ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/387/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю ОСОБА_1 , розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 27.12.2023, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1976 року народження,

- визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування строком на 1 (один) рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Судом встановлено, що 10.10.2023 о 18 год.33 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «HYUNDAI SONATA» державний номер НОМЕР_1 ,по вул. Полтавський шлях, 207А, в м. Харків, не обрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA RAV4 державний номер КА 5946 ІР. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, ОСОБА_1 10.10.2023 о 18 год.33 хв.керуючи автомобілем «HYUNDAI SONATA», державний номер НОМЕР_1 по вул. Полтавський шлях, 207А, в м. Харків, став учасником ДТП та з невідомих на то причин зник з місця пригоди.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та постановити нове рішення, який задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вона винесена в порушення норм процесуального права.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винною суд першої інстанції послався на протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 606497 від 17.10.2023 та ААД № 606498 від 17.10.2023, письмові пояснення ОСОБА_2 від 10.10.2023, рапорт інспектора взводу №2 роти №3 батальону №1 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції В.Вигівського від 10.10.2023, фототаблицю, доданою ОСОБА_1 до письмових пояснень, усні пояснення ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи що їх складала в порядку передбаченому чинним законодавством ним не оскаржувалися.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 2.10а ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За порушення вимог зазначених пунктів ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що відноситься до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючі обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Хоча ОСОБА_1 і вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини, однак протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції лише відносно неї.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Суб`єктивні висновки щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення ст.ст. 124, 122-4 КУпАП належним чином не підтверджені і не базуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Між тим, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що ОСОБА_1 , як учасник дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.10.2023 не позбавлена можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 27.12.2023 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко