ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3491/24

Номер провадження 3/495/1777/2024

03 травня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

особи, щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце роботи ВЧ НОМЕР_1 , посада (встановлена), місце проживання (встановлене),

за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

17.04.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №307570 від 13.04.2024 ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 Кодексу із таким формулюванням: 23.02.2024 о 08:15 год., будучи військовою службовою особою на «Контрольному пості» в районі автодороги «Одеса-Рені», недбало поставився до військової служби, що призвело до безпідставного виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 , без проведення перевірочних заходів, чим порушив вимоги розпорядження Південного регіонального управління від 29.08.2024 №05/751-24-Вих, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 175-15 КУпАП, в умовах особливого періоду воєнного стану.

13.04.2024 заступник начальника загону з оперативно-розшукової діяльності начальник головного оперативно-розшукового відділу відносно ОСОБА_1 склав адміністративний протокол серії ПдРУ №307570 за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину заперечив; пояснив, що він, в межах виконання своїх службових обов`язків, 23.02.2024 о 07:45 год. прибув у КрП «Маяки» для участі у селекторній нараді.

Близько 8:20 год. на відео з камер спостереження помітив, що військовослужбовець здійснює розворот для повернення ТЗ марки «Фольцьваген» білого кольору (під керуванням ОСОБА_3 ) в початок черги, створюючи при цьому затор на виїзді з КРП «Маяки». З метою уникнення утруднень для виїзду з КрП інших ТЗ, ОСОБА_1 підійшовши до солдата ОСОБА_4 , запропонував останньому провести перевірочні заходи ТЗ «Фольцьваген» білого кольору на узбіччі без його розвороту, після чого повернувся у службове приміщення. Після селекторної наради ОСОБА_1 прибув у ППр «Паланка-Маяки-Удобне» для проведення взаємодії з співробітниками Державної митної служби України та Республіки Молдова. Пояснив, що необхідності проводити перевірочні заходи щодо водія ОСОБА_2 йому ніхто не доповідав; наказу про надання дозволу щодо виїзду ОСОБА_2 з КрП в районі автодороги «Одеса-Рені» у напрямку ППр «Паланка-Маяки-Удобне» не надавав.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП з таких підстав.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Суть адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі, повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Згідно із ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

З`ясовуючи обставини справи, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція статті 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП начальником головного оперативно-розшукового відділу ОСОБА_6 надано: протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №307570 від 13.04.2024; висновок проведення службового розслідування; наказ про результат службового розслідування; копію службового посвідчення ОСОБА_1 .

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №307570 від 13.04.2024 зазначено, що «23.02.2024 о 08:15 год. ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою на Контрольному посту в районі а/д Одеса-Рені недбало поставився до військової служби, що призвело до безпідставного виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 без проведення перевірочних заходів».

У висновку службового розслідування викладене розширене тлумачення суті недбалого ставлення до військової служби ОСОБА_1 : порушення вимог розділу 3 посадової інструкції старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) прикордонного оперативно-розшукового відділу - невикористання права на опитування осіб, які слідували через контрольний пост «Маяки».

У даному випадку, суд звертає увагу, що «невикористання права» не є тотожним поняттю «невиконання обов`язку».

Судом перевірено, встановлено та підтверджено відповідними доказами, що ОСОБА_1 є військовою службовою особою; о 08:15 год. 23.02.2024 знаходився на Контрольному посту в районі а/д Одеса-Рені.

Однак, в межах розгляду даної справи, не знайшли свого підтвердження обставини щодо безпідставного виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 у зв`язку із непроведенням ОСОБА_1 перевірочних заходів в КрП «Маяки», у тому числі невикористання права на опитування осіб, які слідували через контрольний пост «Маяки».

Так, відповідно до висновку службового розслідування, перевірку документів ОСОБА_7 та ОСОБА_2 під час перетину останніми КрП на ТЗ «Фольцьваген» д/н НОМЕР_3 білого кольору, огляд цього транспортного засобу та видачу катки NFC для проїзду транзитною ділянкою а/д Одеса-Рені до пункту пропуску «Паланка-Маяки-Удобне» здійснював солдат ОСОБА_8 .

Старший лейтенант ОСОБА_9 пояснив, що він очолював п/н КрП «Маяки» в період 22.02.2024 по 23.02.2024. Зранку 23.02.2024 доповіді, щодо необхідності перевірки документів у осіб, які слідували до ППр «Паланка-Маяки-Удобне» в транспортному засобі «Фольцваген» д/з НОМЕР_3 , від складу прикордонного наряду не надходило.

Службовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ППр «Паланка-Маяки-Удобне» на виїзд з України надав: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, ТПВ серії НОМЕР_4 від 20.07.2023, довідку ВЛК, видані ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до яких він визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, ухвалу слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області про зняття арешту з майна (ТПВ серії МА № 0066814 від 20.07.2023, довідки ВЛК, видані ІНФОРМАЦІЯ_5 ), висновок експерта Львівського НДЕКЦ № СЕ-19/114-24/1078-ДД від 19.01.2024 про відсутність ознак підробки цих документів.

При цьому, відповідь ОСОБА_11 від 27.03.2024 про неможливість спростувати або підтвердити інформацію щодо видачі ОСОБА_12 ТПВ, довідки ВЛК у даному випадку не має значення для вирішення даної справи, оскільки: 1) події правопорушення, яке поставлене у провину ОСОБА_1 , відбувались 23.02.2024; 2) доказів щодо безпідставного виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 суду не надано.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів встановлено, що ТЗ марки «Фольцваген» д/з НОМЕР_3 білого кольору близько 08:00 год. 23.02.2024 рухався по смузі вантажного потоку, де його зупинено працівником прикордонної служби, через декілька хвилин із службового приміщення вийшов ОСОБА_1 , підійшов до автомобіля, біля якого знаходився близько хвилини, та повернувся у приміщення; солдат прикордонної служби провів заходи перевірки ТЗ.

Тобто, викладені обставини у протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №307570 від 13.04.2024 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП спростовуються долученими до протоколу доказами, в яких відсутні фактичні дані, які б підтверджували винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 03.03.2011 наголошується, що за загальним правилом пункти 1 і 3 «d» статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Постанова судді, згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доводяться беззаперечними доказами.

Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таку ж позицію висловив Верховний Суд в постанові Касаційного кримінального суду від 09 квітня 2020 року у справі № 761/43930/17, де зазначив, що поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Як зазначено в статті 247 Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінюючи докази у сукупності, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, вчиненого останнім 13.04.2024, у зв`язку з чим, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 7, 9, 172-15, 245, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

провадження у справі №495/3491/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Ф.Волкова