Справа № 675/338/24
Провадження № 3/675/342/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі матеріали, які надійшли від Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Хмельницькій області (Хмельницький рибоохоронний патруль) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 15 вересня 2000 року,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

не працюючого,

жителя АДРЕСА_1 , за ст. 85 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 16 лютого 2024 року близько 07 години 25 хвилин на річці Горинь поблизу с. Мислятин Шепетівського району Хмельницької області спільно із ОСОБА_2 займалися незаконним виловом водних біоресурсів забороненими знаряддями лову сітками, в кількості 8 штук з гумового човна «GRIF», при цьому виловили рибу: короп 2 шт., щука 1 шт., судак 2 шт., окунь 5 шт., карась сріблястий 9 шт., плітка 1 шт. та раки 5 шт., загальною вагою 18, 37 кг, у тому числі товстолоб 1 шт. В протоколі про адміністративне правопорушення № 010358 від 16 лютого 2024 року зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив ч. 1 ст. 27, п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п. п. 1 п. 1 розділу ІV Правил любительського рибальства, затверджених наказом Мінагрополітики від 19 вересня 2022 року № 700 (зі змінами).

Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та положення ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені, заяв та клопотань від нього не надійшло.

ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини не визнав, суду пояснив що в той день він з товаришем плавали на гумовому човні по річці, ловили рибу спінінгами, сіток не ставили. Особа, яку притягнуто до відповідальності, пояснила, що вони зловили трьох карасів і пристали до берега, на якому знаходився невідомий чоловік і якісь мішки. Побачивши ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , невідомий втік в бік села, залишивши мішки на березі. В цей час з`явилися невідомі особи, які назвались рибоохоронним патрулем. ОСОБА_1 вказав, що повідомляв інспекторам, що ні він, ні ОСОБА_2 сітками рибу не ловили і сітки їм не належать, кому вони належать йому не відомо, однак його змусили підписати протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 просить провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність передбачена за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

До матеріалів справи додано: розрахунок № 05/24 від 22 лютого 2024 року розміру шкоди, завданої рибному господарству внаслідок порушення законодавства у сфері рибного господарства, охорони та відтворення водних біоресурсів водних біоресурсів; фототаблиці риби, гумового човна та білих мішків.

Зазначені докази не підтверджують того факту, що саме ОСОБА_1 ловив рибу забороненими знаряддями лову сітками.

Будь-яких інших даних, що могли б підтвердити факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано і під час розгляду справи в суді не встановлено, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язку збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Суд ухвалою від 05 березня 2024 року повертав матеріали справи про адміністративне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , Управлінню Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Хмельницькій області (Хмельницький рибоохоронний патруль) для належного оформлення, однак уповноважені працівники вказаного органу інших доказів, які б свідчили про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення суду не надали.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 85 ч. 4, 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 85 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення через відсутність складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О. С. Янішевська