Справа № 690/612/24
Провадження № 3/690/282/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Ватутіне

Суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 17.05.2002 року Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , освіта вища, розлучений, директор фермерського господарства «Левада-СВ», має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інші відомості суду не відомі, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Ватутінського міського суду Черкаської області зі Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення 04.09.2024 року адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які постановою від 17.09.2024 року об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 04.09.2024 року близько 15 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , шляхом психологічного тиску, висловлення як образ, що принижують жіночу гідність, так і погроз фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 04.09.2024 року серії ААБ № 145322 ОСОБА_1 04.09.2024 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника від 03.09.2024 року серії АА 493156, а саме проігнорував заборону на вхід до місця проживання ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, визнав, надав суду пояснення за змістом яких він 04.09.2024 року в післяобідню пору прийшов за адресою: АДРЕСА_2 , до місця спільного проживання з ОСОБА_2 , про розлучення з якою він дізнався лише нещодавно, але вона не впускала його до квартири, а він через свій стан алкогольного сп`яніння сприйняв це неадекватно та почав виражатися нецензурною лайкою та грубити колишній дружині. Також пояснив, що дійсно 03.09.2024 року також приїжджали працівники поліції за викликом ОСОБА_2 , однак всіх обставин справи він не пам`ятає, так як також був у стані алкогольного сп`яніння, та поспішав у власних справах. Додатково вказав, що згоди на розірвання їх шлюбу з ОСОБА_2 він не давав, та навіть після розлучення вони продовжують разом проживати.

Потерпіла ОСОБА_2 надала суду пояснення про те, що через постійні сварки та зневажливу поведінку з боку ОСОБА_1 вирішила розлучитися з ним, але в липні 2024 року дізналася, що їх шлюб рішенням Звенигородським районним судом Черкаської області розірвано ще 09.08.2018 року за її ж позовом про це, та про подачу вказаного позову вона забула, а рішення суду до 26.07.2024 року не отримувала. Також вказала, що вона разом з спільними дітьми ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі, яку вона нещодавно придбала у матері ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 проживає то з нею, то за адресою: АДРЕСА_3 , в квартирі по сусідству, яку вони придбали під час шлюбу. Після чергової сварки, яка сталася 02.09.2024 року, вона, вже знаючи про наявність рішення суду про розірвання шлюбу, зібрала речі ОСОБА_1 , які зберігались у квартирі АДРЕСА_4 , та повідомила йому про намір припинити подальше спільне проживання. 04.09.2024 року її колишній чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, орієнтовно о 15 год. 00 хв. прийшов за місцем її проживання та намагався потрапити в квартиру, на її прохання залишити її в спокої, піти в квартиру по сусідству ( АДРЕСА_5 ) та не лякати дітей він не реагував, натомість продовжував вести себе агресивно, почав ламати двері, зірвав дверну ручку вхідних дверей, висловлювався нецензурною лайкою принижуючи її як жінку та погрожував фізичною розправою. В цей час в квартирі були їх спільні діти, які також просили її, не пускати їх батька в такому стані до квартири. Враховуючи поведінку ОСОБА_1 , побоюючись, що він розламає вхідні двері, вона була вимушена відчинити йому двері. Зайшовши в квартиру ОСОБА_1 почав намагатися розібрати замок вхідних дверей та продовжував вести себе агресивно, супроводжуючи це нецензурною лайкою та погрозами фізичної розправи на її адресу, після чого вона викликала працівників поліції. Додатково пояснила, що 03.09.2024 року вона також викликала працівників поліції, оскільки ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння відмовлявся залишити місце її проживання та він себе грубо по відношенню до неї, дозволяючи собі висловлювати як нецензурну лайку, так і погрози фізичної розправи. Також просила суд призначити ОСОБА_1 міру покарання, яка була б достатньою для того, щоб він припинив її переслідувати та дав можливість спокійно жити.

Відповідно до рапорту оперативного чергового Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області 04.09.2024 року о 15 год. 26 хв. на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , що ОСОБА_1 вчиняє насильство, поводиться агресивно та неадекватно, має намір завдати їй тілесні ушкодження.

Згідно змісту письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_3 , відібраних у присутності матері ОСОБА_2 , 04.09.2024 року близько 15 год. його батько ОСОБА_1 прийшов до місця їх проживання та почав поводити себе агресивно відносно його матері ОСОБА_2 виражався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував вдарити. Зайшовши на кухню його батько почав щось шукати в шухляді, де лежать ножі, а потім взявши викрутку та ножиці пішов розкручувати двері, після чого приїхали працівники поліції.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.08.2018 року в справі № 694/975/18 розірвано шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 167.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, що мають доказове значення, в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні 04.09.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, домашнього насильства, тобто умисному вчиненні дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Водночас провадження в справі за фактом невиконання 04.09.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , термінового заборонного припису від 03.09.2024 року серії АА 493156, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП України необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, крім іншого, передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, а також за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Водночас, всупереч вимог п. 15 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, до матеріалів справи не долучено копії термінового заборонного припису відносно ОСОБА_1 , а саме лише зазначення дати винесення та серії такого припису в протоколі про адміністративне правопорушення від 04.09.2024 року серії ААБ № 145322, крім іншого, позбавляє можливості суд встановити, які саме заборони застосовані до ОСОБА_1 , та чи порушив він їх.

При цьому, з урахуванням вимог ст.ст. 7, 251, 256, 279 КУпАП суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно змісту п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене 04.09.2024 року адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не встановлено. При цьому, визнання вини не може ототожнюватися із щирим розкаянням винної особи, оскільки щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення винної особи до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене 04.09.2024 року адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є вчинення ним правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, що не заперечувалось самим ОСОБА_1 та підтверджено поясненнями ОСОБА_2 .

З огляду на вказане, при визначені ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, враховуючи обставину, яка обтяжує його відповідальність за вчинене, характер та обставини вчиненого правопорушення, позицію потерпілої, особу винного, вважаю за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 30 (тридцять) годин, яке буде достатнім та справедливим для нього, оскільки в ході розгляду справи не встановлено наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 30-1 КУпАП, які унеможливлюють призначення йому даного виду покарання.

З урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 40-1 КУпАП наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 у дохід держави судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Одночасно вважаю за необхідне звернути увагу посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області на необхідності забезпечення неухильного виконання підпорядкованими їм працівниками вимог КУпАП під час складення протоколів про адміністративні правопорушення, зібрання доказів, а також оформлення матеріалів справи перед надсиланням її до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 30-1, 33-35, 38, 40-1, 173-2, 213, 221, 245, 247, 251, 256, 276, 279, 280, 283, 284, 294, 321-1 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні 04.09.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 (тридцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення 04.09.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (невиконання термінового заборонного припису), у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову надіслати на виконання до Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області після набрання нею законної сили.

У разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Линдюк В.С.