ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/455/24 Справа № 703/2009/24 Категорія: ч.1 ст. 173-2 КУпАПГоловуючий у І інстанції Крива Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.06.2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , непрацюючого, має 2 групу інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 26 квітня 2024 року близько 13 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, що не заподіяло тілесних ушкоджень відносно свого батька ОСОБА_2 , фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав та на постійній основі ображає, що може завдати шкоду психологічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.06.2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просять :

1. Визнати поважним та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

2. Скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.06.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

3. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Вважає, що дана постанова є незаконною, прийнятою за невірного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування всіх обставин справи та є такою, що лягає скасування.

Про наявність вказаної постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 червня 2024 року ОСОБА_1 стало відомо 09 липня 2024 року, коли вказана постанова суду надійшла у застосунку «Дія».

ОСОБА_3 не вчиняв відносно батька домашнього насильства, а зробив зауваження, що останній не помив посуд.

Щодо дій, за які ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності, то судом не в повній мірі досліджено всі обставини даної справи та зроблено помилковий висновок про те, що дані дії чинили психологічний тиск.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , який підтримав подану апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_3 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 26.06.2024 року, оскільки про існування вищевказаної постанови йому стало відомо лише 06.07.2024 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Приймаючи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийняв необґрунтоване рішення, неправильно оцінивши докази, а в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно положень передбачених ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із ч. 2 ст.251 КУпАП вбачається, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно фабули правопорушення визнаного судом доведеним, ОСОБА_1 26.04.2024 року, близько 13 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, що не заподіяло тілесних ушкоджень відносно свого батька ОСОБА_2 , фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав та на постійній основі ображає, що може завдати шкоду психологічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що гр. ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП не обґрунтовано.

Так, суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах справи наявна заява від ОСОБА_4 (а.с.3) та письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с.4), з яких вбачається, що 26.04.2024 року, її син ОСОБА_1 вчиняв відносно свого батька ОСОБА_2 психологічне насилля.

При цьому, з заяви та з письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що вона особисто не була присутня під час сварки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , а лише переказала працівникам поліції зі слів ОСОБА_2 суть конфлікту.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суд апеляційної інстанції встановив, що до матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення, які б поза розумним сумнівом підтвердили наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що пояснення свідка ОСОБА_4 не є належним доказом вини правопорушника, оскільки вона не була очевидцем події, яка викладена в адміністративному протоколі, а знає про дані обставини лише зі слів потерпілого, при цьому потерпілий опитаний працівниками поліції не був і в судовому засіданні не допитувався.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі з`ясованих обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.06.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП підлягає скасуванню, із закриттям провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.06.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок