Провадження №3-зв/750/7/24
П О С Т А Н О В А

26 вересня 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Самусь Л.В., за участю секретаря Бублик Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові заяву судді Крапивного Б.В. про самовідвід у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Автоматизованою системою документообігу визначено суддю Деснянського районного суду міста Чернігова Крапивного Б.В. для розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно заяви від 19.09.2024 суддею Крапивним Б.В. заявлений самовідвід, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , працює консультантом Деснянського районного суду м. Чернігова ( з 31 січня 2022 року проходить військову службу за мобілізацією), а тому він не може брати участь у розгляді даної справи, оскільки це може викликати сумнів у його неупередженості.

У судове засідання учасники процесу не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись у встановленому законом порядку.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , вивчивши зміст заяви про самовідвід, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судова влада в Україні відповідно до Конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших справ і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави за яких суддею може бути заявлено самовідвід, та порядок розгляду такої заяви.

А тому в даному випадку слід застосовувати аналогію права та застосувати норми КПК України при розгляді заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід з розгляду даної справи.

Застосовуючи аналогію права, необхідно зазначити, що відповідно до ст. 75 КПК України (найбільш наближеного по суті до КУпАП), суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «Кожен має право на справедливий… розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом…, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення».

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії») (Постанова колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 вересня 2019 року, справа №277/599/15-к).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до пункту 81 рішення ЄСПЛ «Салов проти України», «неупередженість» у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Згідно пунктів 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XI З`їзду суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Як вбачається зі змісту заяви про самовідвід судді Крапивного Б.В., в ній наведені належні та достатні дані, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді даної справи, а відтак унеможливлюють його подальшу участь у розгляді даної справи.

Таким чином, заява про самовідвід є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

При цьому слід зазначити, що розгляд вищевказаної адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, з наведених обставин усіма іншими суддями цього суду буде викликати такі ж сумніви в їх неупередженості, у зв`язку з чим справу слід направити до Чернігівського апеляційного суду для визначення підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 268, 271, 284, КУпАП, ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді»,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Деснянського районного суду м. Чернігова Крапивного Б.В. задовольнити.

Справу №750/13159/24 (провадження №3/750/3933/24) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП направити до Чернігівського апеляційного суду для визначення підсудності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Самусь