ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лутай А.М.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яка надійшла з Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ

31 липня 2024 року о 01:42 по вул. Устилузькій в місті Володимирі Волинської області водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «OPEL INSIGNIA SPORTS TOURER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі, у порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовилася, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

22 серпня 2024 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Галащука С.Ю., про закриття провадження у справі, в якому він зазначив, що громадянка ОСОБА_1 31.07.2024 о 01:24 їхала зі своїм знайомим, який був за кермом автомобіля «Опель», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Устилузькій, і при в`їзді на заправку «Окко» автомобіль зупинили працівники поліції. Було запропоновано водієві, а саме, знайомому ОСОБА_1 , пройти освідчення на предмет сп`яніння. Після проходження освідчення поліцейські зафіксували перевищення норми алкоголю та почали процедуру оформлення протоколу про виявлене правопорушення. Також, запропонували власниці автомобіля ОСОБА_1 знайти іншого водія для керування автомобілем, оскільки власниця автомобіля, хоча і мала права, але була хвора та погано себе почувала. Пора доби була вже пізня і найти водія було проблематично, а автомобіль був зупинений при в`їзді на територію заправки «Окко» і заважав би в`їзду до заправки, що могло спровокувати аварійну ситуацію. Тоді ОСОБА_1 вирішила перемістити автомобіль на двадцять метрів в безпечне місце, як для дорожнього руху, так і для безпечного збереження свого автомобіля. Поліцейські в цей момент були зайняті оформленням правопорушення. ОСОБА_1 сіла у відчинений автомобіль та проїхала незначну відстань до приміщення заправки. Після чого, поліцейські запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При відмові пройти огляд на неї було складено протокол за порушення п.2.5. ПДР, за ст.130 КУпАП. Підставою для відмови слугувало те, що ОСОБА_1 погано себе почувала та вважала, що не повинна цього робити, оскільки сіла за кермо і перебувала менше хвилини, переміщення автомобіля було здійснено для безпечного збереження майна, а саме, автомобіля.

Захисник просив врахувати, що ОСОБА_1 жодного разу не притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, наявність права керувати автомобілем прямо пов`язано з її можливістю працювати та матеріально забезпечувати свого малолітнього сина, якого вона виховує сама.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та його наслідки, наявність у ОСОБА_1 на утриманні малолітньої дитини, визнання нею своєї вини, захисник просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Захисник Галащук С.Ю. в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні тим, що зазначені у клопотанні захисника, та просила не позбавляти її права керування транспортним засобом.

Вислухавши ОСОБА_1 та її захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (п. 1.10 ПДР України).

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП, за якою стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись (Постанова Пленуму ВСУ N 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті").

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю встановлена сукупністю наявних у матеріалах справи та досліджених судом доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 105867, складеним 31.07.2024 о 02:04 інспектором Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітаном поліції Плевако В.В., згідно якого 31 липня 2024 року о 01:42 по вул. Устилузькій в місті Володимирі Волинської області водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «OPEL INSIGNIA SPORTS TOURER», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі, у порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовилася, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовилася від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.07.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовилася пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі;

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора, встановленого в автомобілі поліції, що містяться на DVD-R диску, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Опель», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі;

- поясненнями інспектора Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітана поліції Плевако В.В., який в судовому засіданні підтвердив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 31.07.2024 та зафіксовані на відеозаписах.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені докази, у суду не має.

З урахуванням наведеного, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини справи про адміністративне правопорушення, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом, всупереч п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення суд керується таким.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, наслідки вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає доцільним накласти на неї безальтернативне адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Клопотання захисника про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та застосування до неї усного зауваження не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням (ст.22 КУпАП).

При цьому, згідно примітки до ст.22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених, зокрема ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 130, 245, 266, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Роз`яснити, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена у Волинському апеляційному суді протягом 10 днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Копію постанови протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя А.М.Лутай