МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2024 р. Справа № 370/2391/24

Провадження № 3/370/1365/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , завгосп, водій Відділу освіти, молоді, фізичної культури і спорту Макарівської селищної ради за статтею частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

у с т а н о в и л а:

Згідно з Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 109748 від 09 серпня 2024 року, у с. Завалівка по вулиці Сонячна 2а, 09 серпня 2024 року о 15 год 00 хв водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 11183 держаний номерний знак НОМЕР_1 з наявними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засідання ОСОБА_1 пояснив, що працює завгоспом, а також виконує обов`язки водія у відділі освіти Макарівської селищної ради. Під час виконання своїх службових обов`язків 09 серпня 2024 року (здійснення огляду місцевих шкіл на готовність до навчального року) зупинився біля магазину, щоб купити води, одночасно з ним зупинився автомобіль патрульної поліції, який рухався позаду його автомобіля. Поліцейські довгий час перевіряли його документи, проводили поверхневий огляд та огляд салону автомобіля, задавали питання «чи він щось вживає». Такі дії поліцейських йому не були зрозумілі, бо він нічого не порушив, він поспішав на роботу, робочий день ще не закінчився, а тому він відмовився їхати на відповідний огляд.

Зі змісту відеозапису судом встановлено таке.

Суд звертає увагу, що моменту зупинки транспортного засобу, яким керував

ОСОБА_1 та підстави такої зупинки на відео не зафіксовано. Початок запису відео починається з моменту, коли працівник поліції підходить до автомобіля ОСОБА_2 , який вже виходив з нього. Віддавши документи для перевірки, ОСОБА_2 зайшов до магазину.

Після цього один з поліцейських пішов до патрульного автомобіля, а інший перевіряв документи та ставив запитання. Під час перевірки документів, патрульний без жодних пояснень запитав у ОСОБА_1 «чи він щось вживає», а почувши негативну відповідь на його питання, попросив ОСОБА_1 плюнути, здивувавшись відсутності слюни.

У цей момент інший поліцейський у службовому автомобілі дізнавався через засоби зв`язку інформацію щодо особи ОСОБА_1 , однак не отримавши певної інформації, про що повідомив свого колегу.

Далі поліцейські провели поверхневий огляд ОСОБА_1 . Не зупинившись на цьому, почали ретельний огляд салону автомобіля.

Під час огляду, поліцейські неодноразово ставили питання ОСОБА_1 «чи він щось вживає», та почувши заперечення, повідомляли, що не вірять йому, оскільки у них є передчуття протилежного.

Через деякий час після огляд салону автомобіля, поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що оскільки у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: сухість та звужені зіниці, що не реагують на світло, запропонували йому пройти огляд у лікаря-нарколога.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (стаття 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму процедуру виявлення у водія стану сп`яніння.

У разі, якщо поліцейськими належним чином не задокументовано та не доведено допустимими доказами факту порушення водієм відповідних Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Також суд звертає увагу на те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню не лише факт керування особою транспортним засобом, а й наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, умови та можливість проходження такого огляду в медичному закладі.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу та такому огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Водночас, як було зазначено момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не був зафіксований, а також поліцейськими незадокументовано будь-яке порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Разом з цим, патрульний не повідомив ОСОБА_1 про наявність в останнього конкретних ознак наркотичного сп`яніння, що свідчило б про наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Підставою для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, яку працівник поліції оголосив водію у ході розмови, що ознаками наркотичного сп`яніння є звужені зіниці, сухість (відсутність слюни). Однак зіниці візуально не оглядалися на предмет реагування їх на світло. Відсутність слюни не ґрунтується на вимогах Інструкції, тобто не є належною ознакою стану сп`яніння.

Зазначена ознака у протоколі про адміністративне правопорушення наркотичного сп`яніння, як виражене тремтіння пальців рук, не підтверджуються дослідженими суддею відеозаписами.

Згідно зі статтею 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що органом поліції не доведено факту наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відсутні підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення закривається, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням приписів статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі закриття провадження у справі, судовий збір не стягується.

На підставі викладеного та керуючись статтями 245, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили по закінченню строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду апеляційним судом.

Суддя О.С. Сініцина