Справа № 473/4982/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"25" вересня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Волосовського А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, що надійшла від Південного міжрегіонального управління державної служби з питань праці, про притягнення до відповідальності за ч.2 ст.41 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Магдебург, працює директором КП «Санітарна очистка міста», проживає за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

У протоколі № ПД/МК/16806/011/П/ПТ від 30.08.2024 року в розділі склад адміністративного правопорушення головним державним інспектором відділу з питань праці управління інспекційної діяльності у Миколаївській області Куруч Д.І., який склав цей протокол, зазначив таке;

« ОСОБА_1 , працюючи на посаді директора КП «СОМ» вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.41 КУпАП, зміст якого полягає в порушенні законодавства про працю, а саме: під час проведення позапланової перевірки з 26 серпня 2024 по 30 серпня 2024 року КП «САНІТАРНА ОЧИСТКА МІСТА», за адресою: Миколаївська обл., Вознесенський р-н, м.Вознесенськ, вул.Михайлівська, 2, встановлено порушення частини першої, другої статті 10 ЗУ №2136.

В порушення ч.1 ст.10 ЗУ №2136 заробітна плата не виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором та в порушення ч.2 ст.10 ЗУ №2136 роботодавцем не вжито всі можливі заходи для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Так аналізом табелів обліку використання робочого часу, розрахунково-платіжних відомостей платіжних доручень та видаткових касових ордерів комунального підприємства «Санітарна очистка міста» встановлено, що заробітна плата на Підприємстві виплачується з порушенням ч1 ст.10 Закону України №2136 та ст.115 КЗпП України.

Відповідно п.3.18 в) Колективного договору на підприємстві встановлені строки виплати заробітної плати 7 та 22 число кожного місяця, але фактично заробітна плата на підприємстві не виплачується в точно встановлені терміни виплати заробітної плати, які визначені Колективним договором, а виплачується по мірі надходження коштів.

Виплата заробітної плати в комунальному підприємстві «Санітарна очистка міста» досліджена за період з 01 червня 2024 року по 26 серпня 2024 включно.

На дату проведення позапланової перевірки встановлена заборгованість по заробітній платі станом на 01.06.2024 року в сумі 978308.76 грн.

Перевіркою встановлено, що за червень 2024 року нарахована заробітна плата в сумі 617785.59 грн. працівникам комунального підприємства «Санітарна очистка міста», до сплати працівникам 497346.38 грн., отримано заробітної плати працівниками підприємства в сумі 108930.93 грн., заборгованість по заробітній платі на 01.07.2024 року склала 1366724,21 грн.

В липні 2024 року працівникам підприємства нарахована заробітна плата в сумі 666564.41 грн., до сплати - 536322.92 грн., отримано заробітної плати працівниками підприємства в сумі 434585.3 грн., заборгованість по заробітній платі на 01.08.2024 року склала 1468461.83 грн.

В серпні 2024 року працівникам нарахована заробітна плата в сумі 461978.9 грн., до сплати 373331.73 грн., отримано заробітної плати працівниками підприємства в сумі 472214.97 грн., заборгованість по заробітній платі на 26.08.2024 року склала 1369578,59 грн.

Так наприклад, заборгованість перед майстром з виробництва КП «СОМ» ОСОБА_2 на 01.06.2024 року склала 22183.31 грн. Нараховано в червні 2024 року 11565.0 грн., до сплати 9309.82, отримано 3000.0 грн., заборгованість на 01.07.2024 року склала 28493.13 грн.

В липні 2024 року працівнику ОСОБА_2 нараховано заробітної плати в сумі року 11565.0 грн., до сплати 9309.82, отримано 4100.0 грн., заборгованість на 01.08.2024 року склала 33702.95 грн.

В серпні 2024 року працівнику ОСОБА_2 нараховано заробітної плати в сумі року 9539.07 грн., до сплати 7678.95, отримано 5350.0 грн., заборгованість на 26.08.2024 року склала 36031.9 грн.

Перевіркою встановлено, що водію підприємства ОСОБА_3 не виплачена заробітна плата за червень 2024 року в сумі 39542.97 грн., за липень 2024 року в сумі 36798.16 грн., за серпень 2024 року, станом на 26.08.2024 року, в сумі 30830.97 грн.

Вантажнику підприємства ОСОБА_4 не виплачена заробітна плата за червень 2024 року в сумі 16911.21 грн., за липень 2024 року в сумі 19486.56 грн., за серпень 2024 року, станом на 26.08.2024 року, в сумі 28088. грн.

Звільненому вантажнику підприємства ОСОБА_5 не виплачена заробітна плата в червні 2024 року в сумі 14181.58 грн., в липні 2024 року в сумі 11181.58 грн.

В серпні 2024 року працівнику ОСОБА_5 виплачена заробітна плата у повному обсязі - 11181.58 грн.

Заборгованість із виплати заробітної плати на Підприємстві становить 1369578.59 грн. перед 48 працівниками, в тому числі заборгованість перед 14 звільненими працівниками у сумі 283143.08 тис. грн.».

Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ч.2 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, викликався рекомендованим листом за адресою, що вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, та згідно із даними сайту Укрпошти вказано, що рекомендований лист «повернення відправнику. Відсутність адресата за вказаною адресою».

Про причини неприбуття ОСОБА_1 суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення слухання справи до суду не подав. Тому відповідно до ст.268 КУпАП справу було розглянуто у відсутності ОСОБА_1 в межах строків, що визначені ст.277 КУпАП. Крім того, суд враховує, що відкладення розгляду справи призведе до порушення визначених ст.277 КУпАП строків розгляду справ про адміністративні правопорушення (в даному випадку цей строк становить п`ятнадцятиденний строк ч.1 ст.277 КУпАП).

Судом були вичерпані всі засоби повідомлення ОСОБА_1 про час та місце слухання справи. Заявку на отримання повістки в форматі смс-повідомлення до справи не долучено.

При цьому суд враховує, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс Проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Окрім того, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце слухання справи рекомендованим листом, також на офіційному сайті Судової влади України дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні. У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, з моменту складання протоколу (30.08.2024 року) по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 згідно із вимогами ст.268 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.41 КУпАП, суд враховує, що посадовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.41 КУпАП.

Так ч.2 ст.41 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, або ті самі діяння, вчинені щодо неповнолітнього, вагітної жінки, одинокого батька, матері або особи, яка їх замінює і виховує дитину віком до 14 років або дитину з інвалідністю, що тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак в матеріалах справи відсутні та інспектором відділу з питань праці не надані докази та відомості про судове рішення, яке набрало законної сили, згідно якого ОСОБА_1 протягом року було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, про це також нічого не вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що на підприємстві можливо працюють працівники - неповнолітні, вагітні жінки, одинокі батько, матері або особи, яка їх замінюють і виховують дитину віком до 14 років або дитину з інвалідністю, про порушення прав яких передбачено відповідальність ч.2 ст. 41 КУпАП.

Сам по собі факт складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.41 КУпАП не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознакою повторності, про це навіть не зазначено у описі складу правопорушення в протоколі.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.41 КУпАП є не доведеною поза розумним сумнівом виходячи з такого.

Так умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Оскільки у матеріалах справи відсутні докази того, що на момент вчинення ОСОБА_1 правопорушення, зазначеного у протоколі, він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП, або інших доказів на підтвердження повторності вчинення правопорушення, які підпадають під діяння ч.2 ст.41 КУпАП не надано, тому в межах складеного протоколу за ч.2 ст.41 КУпАП ОСОБА_1 не може бути притягнений до відповідальності, оскільки суть правопорушення, викладена в протоколі, - не співпадає з диспозицією ч.2 ст.41 КУпАП

Те, що правопорушення вчинено повторно, вчинено щодо неповнолітнього, вагітної жінки, одинокого батька, матері або особи, яка їх замінює і виховує дитину віком до 14 років або дитину з інвалідністю має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органами держпраці.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

За змістом ст.279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тому у відповідності до вимог ст.256 КУпАП обставини правопорушення повинні бути викладенів протоколі про адміністративне правопорушення конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Відповідно до ст.251 КУпАП одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Він має містити усі перелічені у ст 256 КУпАП відомості, які необхідні для вирішення справи, а без їх наведення він належної сили не має.

При цьому судом враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016) про те, що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Суд уповноважений розглядати справу лише в тих межах, що визначені протоколом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наданими інспектором держпраці матеріалами не доведено складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.2 ст.41 КУпАП, оскільки про дії, що підпадають під диспозицію цієї статті в протоколі нічого не вказано, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

Щодо питання про повернення протоколу, то суд вважає, що це право, а не обов`язок суду приймати рішення про повернення протоколу. Тим більше, що згідно із Постановою від 02 вересня 2021 року справа №11-97 сап20 Велика Палата Верховного Суду зазначила таке:

«74. Норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 цього Кодексу у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

89. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відсутність чітко встановленого законом порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення або неузгодженість його складових унеможливлює настання відповідальності судді за свободу суддівського розсуду, тобто можливість судді обирати (визначати) найбільш оптимальний варіант рішення (дії) з кількох юридично допустимих його (її) варіантів».

Керуючись ч.2 ст.41, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 283-284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.41 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар