Провадження № 3/193/661/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 вересня 2024 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участю секретаря судового засідання Оселедець О. І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, маюча на утриманні двох малолітніх дітей, РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

11.09.2024 відносно ОСОБА_1 інспектором СЮП ВП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Кулішем Є.С. складено протокол, серії ВАД №209659 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.184 КУпАП про те, що 08.09.2024 о 20 год 30 хв. ОСОБА_1 ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків передбачених ч. 2 ст. 150 СК України, щодо своїх дітей ОСОБА_2 , 2021 року народження, та ОСОБА_3 , 2023 року народження, внаслідок чого мати перебувала у алкогольному сп`янінні, вживала нецензурну лексику в присутності дітей.

ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис у протоколі, однак у судове засідання не з`явилась, заяв та клопотань до суду не надходило.

Крім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» за допомогою якої будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Як видно з рішення ЄСПЛ у справі «Пономарев проти України», яке, як і інші рішення ЄСПЛ згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справи, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

До того ж стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП з обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя доходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким і визначаються межі судового розгляду по даній справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

За диспозицією ч.2 ст.184 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання, навчання та створення необхідних умов життя.

Вказана норма закону є бланкетною, диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про охорону дитинства», система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності.

Разом з тим, при складенні протоколу посадовою особою порушені вимоги ст.256 КУпАП, оскільки не конкретизовані об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 , зокрема не вказано, в чому саме полягало ухилення останньої від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей, з урахуванням обставин справи, зокрема, згідно письмових пояснень долучених до матеріалів справи ОСОБА_4 , вказав, що його сестра ОСОБА_1 залишила своїх двох малолітніх дітей на матір її співмешканця Олену, тобто їх бабусі, яка наглядала за дітьми за відсутності ОСОБА_1 , оскільки остання пішла у гості на день народження до свого хрещеника. Окрім того, такі ж самі обставини підтверджує письмово і сама ОСОБА_1 , долучених до матеріалів справи тому, в чому саме полягає її вина та протиправність її поведінки, чи була завдана шкода інтересам дітям і яка саме посадовою особою про це не вказано.

Окрім того, норми законодавства, які б забороняли передання під тимчасовий нагляд дитини родичам, посадовою особою у протоколі не наведені.

Також, не було опитано за вказаним фактом ОСОБА_5 (бабусю), під чиїм наглядом знаходились діти за відсутності ОСОБА_1 ..

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено посадовою особою з порушеннями вищевказаних норм, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, в діях ОСОБА_1 при складанні протоколу не конкретизовані, достатніх та допустимих доказів на підтвердження її винної поведінки не надано та її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, тому, в межах складеного протоколу, склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 184 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст. 184, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, - закрити за відсутності в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Томинець