"15" травня 2024 р. Справа № 363/1360/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., за участю секретаря Редкач М.В., прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області Потюменко Ю.Ю., правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгород матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Литвинівка, Вишгородського району Київської області, громадянин України, працює на посаді начальника дільниці водопостачання у Димерському комбінаті комунальних підприємств Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою, другою статті 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 до Вишгородського районного суду Київської області надійшли справи про адміністративне правопорушення №363/1360/24 (протокол №2479 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною другою статті 172-7 КУпАП), №363/1363/24 (протокол №2480 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною першою статті 172-7 КУпАП), №363/1364/24 протокол №2481 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною другою статті 172-7 КУпАП), №363/1366/24 (протокол №2478 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною першою статті 172-7 КУпАП), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою та частиною другою статті 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, а також протоколів передачі судових справ раніше визначеному складу суду, головуючим суддею визначено Лукач О.П.

Правила, встановлені статті 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне об`єднати адміністративні справи для спільного розгляду.

У судове засідання, призначене на 01.04.2024 з`явився ОСОБА_1 , проте, у зв`язку із неявкою прокурора Вишгородської окружної прокуратури, розгляд справи було відкладено на 14:00 18.04.2024.

Судове засідання, призначене на 18.04.2024, не відбулося, у зв`язку із відсутністю головуючого судді, через тимчасову непрацездатність. Наступну дату судового засідання визначено 14.05.2024 о 16:00, про що повідомлено ОСОБА_1 та прокурора Вишгородської окружної прокуратури.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував обставин викладених у протоколах №2479, №2480, №2481, №2478 щодо вчинення ним, будучи виконуючим обов`язки начальника Димерського комбінату комунальних підприємств Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП, зазначивши, що не був обізнаний про заборону вчинення таких дій.

Прокурор ОСОБА_2 обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, підтримала, зазначила про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-7 КУпАП та частиною другою статті 172-7 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення відповідно мінімальній межі санкцій найсуворішого покарання.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши пояснення особи, щодо якої складено протоколи про адміністративні правопорушення, прокурора, дослідивши протоколи та долучені до них матеріали, надаючи правову оцінку обставинам справи, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Розпорядження №231-ОС від 15.07.2022, за підписом селищного голови В.Підкурганного «Про призначення ОСОБА_3 виконуючим обов`язки начальника Димерського комбінату комунальних підприємств за контрактом», та Контракту з керівником Димерського комбінату комунальних підприємств, укладеного 15.07.2022 між Димерською селищною радою, в особі Димерського селищного голови ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , останній з 18.07.2022 був призначений на посаду виконуючого обов`язки начальника Димерського комбінату комунальних підприємств з посадовим окладом згідно штатного розпису до призначення на цю посаду переможця конкурсу, але не довше ніж на 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану за контрактом.

Згідно з розділом 1 статуту Димерського комбінату комунальних підприємств (далі Димерський ККП), підприємство засноване на комунальній власності Димерської селищної громади і є комунальним унітарним комерційним підприємством. Підприємство безпосередньо підпорядковується Димерському селищному голові. Засновником та власником підприємства є Димерська селищна територіальна громада, від імені якої виступає Димерська селищна рада.

Відповідно до п. 2.1. розділу 2 статуту, Димерське ККП є юридичною особою, здійснює свою господарську діяльність з урахуванням порядку та обмежень, встановлених засновником, діє на принципах повного господарського розрахунку, веде бухгалтерський облік, статистичну звітність у порядку, встановленому законодавством України, має закріплене майно, поточний та інші рахунки в установах банків, казначейства, печатки з власним найменуванням, штампи, затверджені в установленому порядку, інше.

Відповідно до частини другої статті 81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 169 Цивільного кодексу України територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (комунальні підприємства, спільні комунальні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Отже, Димерський ККП є юридичною особою публічного права.

Відповідно до розділу 6 статуту Димерського ККП безпосереднє керівництво підприємством здійснюється керівником підприємства.

Керівник підприємства призначається на посаду та звільняється з посади Димерським селищним головою. Керівник підприємства, здійснює поточне керівництво підприємством, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених законодавством та Статутом, виконання актів і доручень засновника. Діє без доручень від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, судах, у відносинах з юридичними та фізичними особами. Розпоряджається коштами та іншим майном підприємства відповідно до чинного законодавства України та статуту у порядку визначеному засновником. Видає у межах своєї компетенції накази та доручення, дає вказівки, обов`язкові для виконання всіма працівниками підприємства, організовує та перевіряє їх виконання, інше.

Відповідно до частини третьої статті 65 Господарського кодексу України керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту, є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Згідно Роз`яснень НАЗК, які розміщено на офіційному веб-сайті НАЗК у розділі «Декларування», посадовою особою юридичної особи публічного права відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 (далі Закон №1700-VI), є особи, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. Визначальним при цьому є обсяг повноважень відповідного працівника.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023, внесені зміни до Закону №1700-VI, зокрема частину першу статті 1 доповнено абзацом із визначенням, що посадова особа юридичної особи публічного права - голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права, а також особа, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, та її заступники, голова та члени іншого органу управління юридичної особи (крім консультативного), якщо утворення такого органу передбачено законом або статутом юридичної особи публічного права.

ОСОБА_5 згідно зі статутом Димерського ККП, як виконувач обов`язки начальника (керівника) наділений організаційно-розпорядчими адміністративно-господарськими функціями та є посадовою особою, яку наділено організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та гідно з підпунктом «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону №1700-VII, є суб`єктом, на який поширюється дія цього Закону і суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону №1700-VII особи, зазначені у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів, відповідно до абзацу 14 частини першої статті 1 Закону №1700-VII, це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до абзацу 13 частини першої статті 1 Закону №1700-VII, приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Слід зазначити, що фінансові питання завжди створюють для особи, на яку поширюється дія Закону №1700-VII, передумови для виникнення приватного інтересу, зумовлені особистою вигодою, а саме покращенням свого матеріального стану. Відповідно наявність у такої особи організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських повноважень, пов`язаних з вчиненням/невчиненням дій, прийняттям рішень стосовно себе утворює потенційний конфлікт інтересів, а реалізація стосовно себе таких повноважень реальний конфлікт інтересів.

Встановлено, що 30.12.2022 (більш точний час встановити не можливо) ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні Димерського ККП, за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Ярослава Мудрого, 18, підписав наказ №76-ОД «Про преміювання за підсумками роботи у грудні 2022 року», яким встановив собі особисто премію за підсумками роботи у грудні 2022 року у розмірі 30% посадового окладу за розширену зону обслуговування, зумовленого потребою виконання додаткових обов`язків, добросовісне виконання покладених завдань та особистий вклад у загальні результати праці. Ця премія у грудні 2022 мала індивідуальний і разовий характер.

Премія це грошова сума, що виплачується понад основну заробітну плату, як стимулювання та заохочення за успішну трудову діяльність. Тобто, грошове заохочення працівника за високу якість виконаного завдання, однак виключно за показниками та умовами оцінки цих результатів, визначених установою. ОСОБА_1 , підписуючи зазначений наказ, розумів і усвідомлював, що саме він отримає грошові кошти у вигляді премії в розмірі 30% від посадового окладу. З викладеного вбачається та є очевидним, що у ОСОБА_1 був наявний приватний майновий інтерес у зв`язку з підписанням наказу про встановлення собі особисто премії серед інших працівників підприємства, а саме поліпшення свого матеріального стану.

Відповідно до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Підписання керівником розпорядчих документів щодо здійснення загальнообов`язкових виплат, з яких складається заробітна плата, таких як оклад, виплати за ранг, категорію, звання та інші передбачені нормативно-правовими актами доплати, не утворюють у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-7 КУпАП, оскільки у даному випадку відсутні дискреційні повноваження (діяти за певних умов на власний розсуд у межах закону). Лише прийняття рішення щодо призначення собі або близькій особі премії чи інших доплат, розмір яких встановлюється на розсуд керівника, ставить його в ситуацію реального конфлікту інтересів, при якій він зобов`язана повідомити про це безпосереднього керівника чи орган та не вчиняти дій (не приймати рішень).

Відповідно до офіційних роз`яснень НАЗК щодо наявності/відсутності конфлікту інтересів під час реалізації повноважень з окремих питань оплати праці конфлікт інтересів виникає при вирішенні питання про встановлення собі стимулюючих виплат керівник ( ОСОБА_1 ) самостійно оцінює свою роботу за певними критеріями, визначними у відповідних нормативно-правових актах, і встановлює їх конкретний розмір. Приватний (майновий) інтерес такого керівника ( ОСОБА_1 ) полягає у заінтересованості отримати заробітну плату у більшому розмірі та впливає на об`єктивність і неупередженість прийняття ним рішень щодо встановлення собі стимулюючих виплат. Отже, у керівника ( ОСОБА_1 ) виникає конфлікт інтересів, який потребує врегулювання у встановленим Законом №1700-VII порядку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 28 Закону №1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частин першої статті 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Наявність у ОСОБА_1 службових повноважень обумовлена тим, що будучи виконуючим обов`язки начальника (керівника) Димерського ККП, він наділений повноваженнями на прийняття рішень, у тому числі й стосовно фінансових питань.

Наявність у ОСОБА_1 . приватного інтересу обумовлена тим, що саме він отримає премію від виданого ним наказу. Наявність суперечності між приватним інтересом особи та його службовими повноваженнями обумовлено тим, що ОСОБА_1 , як виконуючий обов`язки начальника (керівника), наділений правом приймати рішення щодо встановлення премій працівникам та будучи зацікавленою особою у сприянні своїм інтересам, маючи дискреційні повноваження з прийняття чи неприйняття рішень, реалізував таке повноваження шляхом підписання наказу.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що дія/бездіяльність здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. Наявність дискреції (розсуду) посадової особи є визначальною та необхідною умовою для вирішення питання про наявність у її діях реального конфлікту інтересів, адже у випадку, коли особа у відповідності до імперативних вимог чинного законодавства має діяти у чітко визначений спосіб, чітко визначених межах та формі або повинна утримуватися від певних дій і в неї немає жодного власного розсуду стосовно виду та характеру можливого рішення, дій чи бездіяльності, то в такому випадку реальний конфлікт інтересів не впливає на об`єктивність та неупередженість рішень, дій чи бездіяльності посадової особи, оскільки остання позбавлена будь-якої можливості діяти в будь-який інший спосіб, ніж написано у законі. Отже, наявність дискреційних повноважень є необхідною передумовою вирішення питання про наявність у діях особи реального конфлікту інтересів.

У діяльності ОСОБА_1 , як керівника, при прийнятті рішення щодо встановлення собі особисто премії, наявний реальний конфлікт інтересів, що зобов`язує його дотримуватись положень пункту 3 частини першої статті 28 Закону №1700-VII. Тобто, реальний конфлікт інтересів у даному випадку полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_1 у вигляді бажання поліпшити своє матеріальне становище, реально зіткнувся з його службовими повноваженнями, як виконуючого обов`язки начальника (керівника) підприємства, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а саме під час підписання наказу від 30.12.2022 №76-ОД. У цьому випадку ОСОБА_1 повинен був утриматись від підписання даного наказу, а також повідомити Димерського селищного голову Вишгородського району Київської області про наявність у нього реального конфлікту інтересів. Тобто ОСОБА_1 був зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання реального конфлікту інтересів, чого ним здійснено не було.

Таким чином, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника (керівника) Димерського ККП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги пункту 3 частини першої статті 28 Закону №1700-VI, вчинивши дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписавши наказ від 30.12.2022 №76-ОД «Про преміювання за підсумками роботи у грудні 2022 року», яким серед інших працівників підприємства встановив собі особисто премію в розмірі 30% від посадового окладу в грудні місяці 2022 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 172-7 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом №2479 від 18.03.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною другою статті 172-7 КУпАП, та долученими до нього матеріалами (справа №363/1360/24).

Крім цього, відповідно до пункту 2 частини першої статті 28 Закону №1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає у неї безпосереднього керівника, або у колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

3 огляду на те, що виконуючий обов`язки керівника (начальника) Димерського ККП не має безпосереднього керівника, то при виникненні конфлікту інтересів він повинен повідомляти Димерського селищного голову (п. 1.1. розділу 1 Статуту).

Згідно з листом Димерського селищного голови ОСОБА_4 від 14.02.2024 №594/03-18 на адресу селищної ради не надходило повідомлень про наявність у ОСОБА_1 реального чи потенційного конфлікту інтересів під час виконання ним обов`язків начальника Димерського ККП.

Таким чином, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника (керівника) Димерського ККП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги пунктів 1 та 2 частини першої статті 28 Закону №1700-VII, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив Димерського селищного голову про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між його приватним інтересом і своїми службовими повноваженнями, які виникли перед підписанням наказу від 30.12.2022 №76-ОД «Про преміювання за підсумками роботи у грудні 2022 року», яким серед інших працівників комунального закладу преміював себе особисто, за розширену зону обслуговування, зумовленого потребою виконання додаткових обов`язків, добросовісне виконання покладених завдань та особистий вклад у загальні результати праці за підсумками роботи в грудні 2022 року в розмірі 30% посадового окладу, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-7 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом №2478 від 18.03.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною першою статті 172-7 КУпАП, та долученими до нього матеріалами (справа №363/1366/24).

Також, судом встановлено, що 09.03.2023 (більш точний час встановити не можливо) ОСОБА_1 , перебуваючи у приміщенні Димерського ККП за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Ярослава Мудрого, 18, підписав листа від 09.03.2023 №72 (зареєстрованого у Димерській селищній раді 10.03.2023 за №1011/03-17) щодо погодження доплати (премії) працівникам підприємства за березень 2023 року згідно з додатком №1 від 09.03.2023 до «Дня працівника житлово-комунального господарства та побутового обслуговування населення», яким серед інших працівників комунального закладу просив погодити доплату (премію) самому собі в сумі 2000 грн., затверджену ним же в додатку до цього листа що є невід`ємною його частиною.

При цьому, згідно з додатком від 09.03.2023 №1 до цього листа поданого на затвердження головним бухгалтером ОСОБА_6 виконуючий обов`язки директора ОСОБА_1 сам затвердив собі розмір доплати (премії) в сумі 2000 грн. Ця доплата (премія) у березні 2023 мала індивідуальний і разовий характер.

ОСОБА_1 , підписуючи зазначений лист та затверджуючи додаток до листа, розумів і усвідомлював, що саме він отримає грошові кошти у вигляді доплати (премії) в розмірі 2000 грн.

З викладеного вбачається та є очевидним, що у ОСОБА_1 був наявний приватний майновий інтерес у зв`язку з підписанням листа про встановлення собі особисто доплати серед інших працівників підприємства, а саме поліпшення свого матеріального стану.

Відповідно до офіційних роз`яснень НАЗК щодо наявності/відсутності конфлікту інтересів під час реалізації повноважень з окремих питань оплати праці конфлікт інтересів виникає у випадку, коли особа ( ОСОБА_1 ) подає пропозицію (у формі письмового подання чи іншим чином) щодо розміру стимулюючих виплат, а безпосередньо рішення про встановлення стимулюючих виплат приймає керівник вищого рівня (Димерський селищний голова п. 1.1. Розділу 1 Статуту). У цьому випадку особа не приймає рішення про встановлення стимулюючих виплат та їх розмір, а ініціює таке питання перед особою, яка уповноважена на прийняття відповідного рішення. Необхідність внесення зазначеної пропозиції зумовлена тим, що керівник органу, підприємства, установи, організації, приймаючи рішення про встановлення стимулюючих виплат, з об`єктивних причин не може самостійно оцінити роботу кожного з підлеглих працівників, у зв`язку з чим здійснення такої оцінки покладається на безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу. Відповідно, пропозиції безпосереднього керівника та керівника самостійного структурного підрозділу є основою для прийняття керівником органу, підприємства, установи, організації рішення про преміювання чи встановлення надбавок.

Таким чином, приватний інтерес при реалізації цього повноваження стосовно себе пов`язаний з можливістю впливу на зміст рішення керівника вищого рівня про встановлення стимулюючих виплат.

Оскільки особа не може об`єктивно оцінити власну роботу, при внесенні пропозицій щодо розміру премії чи надбавки для себе між її приватним інтересом, що полягає у бажанні отримати стимулюючу виплату у вищому розмірі, та службовим повноваженням виникає суперечність, яка впливає на її об`єктивність при вчиненні зазначених дій, що є реальним конфліктом інтересів.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , готуючи листа з пропозицією щодо встановлення розміру власної премії (доплати) в розмірі 2000 грн., діяв в умовах реального конфлікту інтересів. У даному випадку для уникнення реального конфлікту інтересів він мав утриматись від здійснення оцінки результатів своєї роботи та, відповідно, внесення пропозицій щодо визначення собі конкретного розміру доплати (премії), а за наявності потреби надати керівнику вищого рівня (орган управління в особі Димерського селищного голови) необхідну інформацію, на підставі якої він зміг би самостійно визначити конкретний розмір доплати (премії).

Тобто, відповідно до пункту 2 частини першої статті 28 Закону №1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає у неї безпосереднього керівника, або у колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

3 огляду на те, що виконуючий обов`язки керівника (начальника) Димерського ККП не має безпосереднього керівника, то при виникненні конфлікту інтересів він повинен повідомляти Димерського селищного голову (п. 1.1. розділу 1 Статуту).

Згідно з листом Димерського селищного голови ОСОБА_4 від 14.02.2024 №594/03-18 на адресу селищної ради не надходило повідомлень про наявність у ОСОБА_1 реального чи потенційного конфлікту інтересів під час виконання ним обов`язків начальника Димерського ККП.

Таким чином, у діяльності ОСОБА_1 , як керівника, при прийнятті рішення щодо підготовки листа та затвердження додатку до нього про встановлення собі доплати (премії) з конкретно визначеним ним розміром, наявний реальний конфлікт інтересів, що зобов`язує його дотримуватись положень пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 28 Закону №1700-VII.

Тобто, реальний конфлікт інтересів у даному випадку полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_1 у вигляді бажання поліпшити своє матеріальне становище, реально зіткнувся з його службовими повноваженнями, як виконуючого обов`язки начальника (керівника) підприємства, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а саме під час підписання листа від 09.03.2023 №72 та затвердження додатку від 09.03.2023 №1 до нього.

У цьому випадку ОСОБА_1 повинен був утриматись від підписання даного листа та затвердження додатку №1 до нього, а також повідомити Димерського селищного голову Вишгородського району Київської області про наявність у нього реального конфлікту інтересів. Тобто ОСОБА_1 був зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання реального конфлікту інтересів, чого ним здійснено не було.

Таким чином, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника (керівника) Димерського ККП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги пунктів 1 та 2 частини першої статті 28 Закону №1700-VI, не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив Димерського селищного голову про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між його приватним інтересом і своїми службовими повноваженнями, які виникли перед підписанням листа від 09.03.2023 №72 (зареєстрованого у Димерській селищній раді 10.03.2023 за №1011/03-17) щодо погодження доплати (премії) працівникам підприємства за березень 2023 року згідно із додатком №l від 09.03.2023 до «Дня працівника житлово-комунального господарства та побутового обслуговування населення», яким серед інших працівників комунального закладу просив погодити доплату (премію) самому собі в сумі 2000 грн., затверджену ним же в додатку до цього листа, що є невід`ємною його частиною, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-7 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом №2480 від 18.03.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною першою статті 172-7 КУпАП, та долученими до нього матеріалами (справа №363/1363/24).

Крім цього, відповідно до пункту 3 частини першої статті 28 Закону №1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, у діяльності ОСОБА_1 , як керівника, при прийнятті рішення щодо підготовки листа ба затвердження додатку до нього про встановлення собі доплати (премії) з конкретно визначеним ним розміром, наявний реальний конфлікт інтересів, що зобов`язує її дотримуватись положень пункту 3 частини першої статті 28 Закону №1700-VII.

Тобто, реальний конфлікт інтересів у даному випадку полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_1 у вигляді бажання поліпшити своє матеріальне становище, реально зіткнувся з його службовими повноваженнями, як виконуючого обов`язки начальника (керівника) підприємства, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а саме - під час підписання листа від 09.03.2023 №72 та затвердження додатку від 09.03.2023 №1 до нього.

Таким чином, ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки начальника (керівника) Димерського ККП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги пункту 3 частини першої статті 28 Закону №1700-VII, вчинив дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписав листа від 09.03.2023 №72 (зареєстрованого у Димерській селищній раді 10.03.2023 за №1011/03-17) щодо погодження доплати (премії) працівникам підприємства за березень 2023 року згідно із додатком №1 від 09.03.2023 до «Дня працівника житлово-комунального господарства та побутового обслуговування населення», яким серед інших працівників комунального закладу просив погодити доплату (премію) самому собі в сумі 2000 грн., затверджену ним же в додатку до цього листа, що є невід`ємною його частиною, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 172-7 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом №2481 від 18.03.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною другою статті 172-7 КУпАП, та долученими до нього матеріалами (справа №363/1364/24).

Так, частиною першою статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною другою статті 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно із Приміткою до статті 172-7 КУпАП склад адміністративного правопорушення, передбаченого частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП має спеціального суб`єкта. Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає підтвердженою винуватість ОСОБА_1 , який, виконуючи обов`язки начальника (керівника) Димерського ККП, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно з підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону №1700-VII, порушив вимоги пунктів 13 частини першої статті 28 Закону №1700-VI. Отже у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП.

Згідно із статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу, у межах визначених санкцією частини другої статті 172-7 КУпАП.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 172-7, 276279, 280, 283-285, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП за №363/1360/24 (провадження №3363/649/24), №363/1363/24 (провадження №3363/650/24), №363/1364/24 (провадження №3363/651/24), №363/1366/24 (провадження №3363/652/24) об`єднати в одне провадження та присвоїти №363/1360/24.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених

статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя О.П. Лукач