Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/948/24
Провадження № 3/499/664/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2024 року селище Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І. В., розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

До Іванівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку про необхідність повернення справи до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для належного оформлення, виходячи з такого.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.08.2024 року серії ААД № 128909, 27.08.2024 року о 17:42 год. в Одеській обл., Березівський р-н., за межами села Великий Буялик, автодорога Т-16-17 водій ОСОБА_1 здійснював рух мотоциклі, не маючи права керування транспортними засобами, правопорушення вчинив протягом року 05.11.2023 року, постановою серії БАД923792 був притягнутий до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1.А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

Натомість, судом при досліджені доказів в судовому засіданні виявлена відсутність в матеріалах справи такої постанови серії БАД923792 від 05.11.2023 року, що унеможливлює встановлення фактичних даних щодо повторності протягом року притягнення до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тож, враховуючи наведені обставини, суд позбавлений можливості належним чином розглянути матеріали справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення. Такими, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При поверненні справи про адміністративне правопорушення для належного оформлення, суд керується постановою Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 в якій зазначено, що визнається правильною практика тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення складеного без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Приймаючи рішення про поверненням для належного оформлення та доопрацювання матеріалів справи органу який складав протокол, суд враховує практику ЄСПЛ.

Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

При цьому, суд не має можливості прийняти остаточне законне рішення по суті справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню до органу, який його склав для належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року за №2-рп/2015 положення частини другої статті 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу для оформлення належним чином оскарженню не підлягає.

Суд наголошує та звертає увагу керівника органу на необхідність усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст.245,268, 277, 278, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути до ВП №1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області для доопрацювання, належного оформлення та подальшого направлення до суду в межах строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Ігор ПОГОРЄЛОВ