ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Пустовойт Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зв слів не працюючого, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , за ч.2ст.130 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , 08.04.2024 року о 12-18 год, в с.Овадне по вул.Перемоги, керував транспортним засобом «ОПЕЛЬ ЗАФІРА» державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі слів водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки автомобіля, за допомогою газоаналізатора «Драгер». Результат огляду 0,25%, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином неодноразово, про що в матеріалах справи мається відповідне підтвердження.

Захисник Кірносов О.О., який діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги №1096386 від 06.06.2024, надав клопотання про закриття адміністративного провадження, мотивуючи тим, що працівниками поліції проведено розгляд справи без дотримання вимог КУпАП, оскільки не взяли до уваги доводи ОСОБА_1 проте, що він військовослужбовець, на момент складання протоколу перебував на військовій службі у ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже в порушення вимог ст.ст.266, 266-1 КУпАП не уповноважені проводити огляд військовослужбовців ЗСУ. Вважає, що протокол є недійсним, що тягне за собою недопустимість як доказу. Вказав на незаконне зупинення автомобілю, в порушення працівниками поліції ст.35 ЗУ «Про національну поліцію». Крім того, посилаючись на уповноваженого представника виробника «Драгер» в Україні, зазначив про відсутність законних підстав використання даного вимірювального приладу в період з 06.12.2023 по 13.06.2024 через необхідність здійснення сервісного технічного обслуговування та градуювання. Таким чином, на його думку матеріали адміністративної справи не містять належних і допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

Суддя, врахувавши письмові заперечення, дослідивши матеріали справи, у тому числі відеозаписи, надані разом з адміністративним матеріалом, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Так, відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №061795 від 08.04.2024 року,

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів газоаналізатору алкотестер «Драгер», в якому зазначено, що результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,25 0/00

-результатом тестування на алкоголь до протоколу ААД №061795, в якому зазначено показних 0,25 0/00, проведений за температурою +24 С,

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 08.04.2024 за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування,

-копією постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на ч.1 ст.130 КУпАП,

-відеозаписом з нагрудних боді-камер інспекторів поліції,

-довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія по місцю свого проживання серії НОМЕР_2 від 19.03.2014.

З наданих до суду та оглянутих судом відеозаписів за 08.04.202 вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль «ОПЕЛЬ ЗАФІРА», який рухався у протилежному напрямку, підійшли до водія вказаного автомобілю, попередили про проведення відеофіксації, зазначили причиною зупинки підозри щодо наявних ознак алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя, з`ясували чи не вживав водій алкогольні напої, на що той відповів, що ввечері випивав самогон. Особі було запропоновано пройти огляд за засобом приладу «Драгер» на що він погодився, власноручно розпакував трубку продуття, за результатом якого показало 0,25 0/00. Також водій пояснив, що посвідчення не має, та в результате перевірки бази даних було встановлено, що він вже притягався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення. Особі роз`яснено було права, доведено факт складання протоколу, відсторонено від керування та вказано на заборону керування транспортним засобом.

Так, п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він всупереч п.2.9а ПДР України, керував транспортним засобом, у стані алкогольного, будучі особою притягнутою до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення протягом року.

Доводи захисника про безпідставність так званої «зупинки» транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а відтак, і про відсутність підстав для виконання вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння і як наслідок складання адміністративного протоколу, є неспроможними, з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Із відеозапису із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції який, з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, доказом вини ОСОБА_1 та значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, з достатньою повнотою убачаються детальні обставини вчинення ним даного адміністративного правопорушення. Вбачається, що поліцейські рухались на зустріч автомобіля правопорушника, та після зупинки транспортного засобу під керування вказаної особи, пояснили, що у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, почервоніння обличчя та ОСОБА_1 запропоновано пройти, у встановленому законом порядку, огляд на стан сп`яніння. Цим відео також чітко зафіксовано процедуру проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також особою підтверджено факт вживання алкоголю.

При цьому треба зазначити, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а предметом доказування у даній справі є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, які визначені диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, а в даному випадку повторно протягом року, за що передбачено відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП. Оскільки, користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія додаткові обов`язки, які пов`язані з необхідністю забезпечення безпечного використання транспортного засобу.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Поліцейськими було озвучено виявлені ними в ході спілкування у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, і лише після цього запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, а безпосередньо перед складенням щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, було чітко роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.3 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про розгляд даної справи у суді.

Щодо доводів захисника про необхідність застосування до ОСОБА_1 положень ст.266-1 КУпАП, оскільки він є військовослужбовцем вважаю доцільним зазначити таке.

Положеннями вказаної статті визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тобто, положення ст.266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

За таких обставин, порядок огляду ОСОБА_1 , який не зауважив працівникам поліції що перебуває на виконанні обов`язків військової служби, та який керував транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснювався в загальному порядку, встановленому ст.266 КУпАП, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо останнього такий порядок порушений не був.

Доводи захисника стосовно того, що газоаналізатор «Drager 6810» не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування Міністерства охорони здоров`я України та Держспоживстандартом і є несертифікованим приладом, а тому докази перебування водія у стані сп`яніння не є допустимими, суд вважає такими, що не знайшли свого підтвердження.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 (далі - Закон України), засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери), виробництва компанії Drager Safeti AG & CO KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі, за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік. Таким чином, вказаний газоаналізатор дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності, а також відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Як вбачається із роздруківки з приладу Drager останнє калібрування газоаналізатора Alkotest 6810 прилад № ARCD-0512, із застосуванням якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 08.04.2024 року, відбувалося 06.06.2023 року, що свідчить про те, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам встановленим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747. Поряд з цим, як слідує з відеозапису ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - приладу "Драгер 6810" не заявляв жодних зауважень щодо справності такого приладу чи недовіри його показникам, а також не виявляв бажання пройти медогляд у медзакладі.

Твердження захисника про межі допустимої похибки також є необґрунтованими та безпідставними. Так, відповідно до інструкції з експлуатації газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810», яка є у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється даним приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку. Як вбачається із відеозапису подій, будь-яких порушень інструкції допущено не було, газоаналізатор показав результати тестування без будь-яких помилок, які у подальшому були роздруковані поліцейськими. При цьому суд враховує, що прилад «Драгер» не є приладом по вимірюванню температури повітря. Відповідно, поточна робоча температура для приладу може відрізнятись від зовнішніх погодніх умов. Таким чином, температура навколишнього середовища може не співпадати з показником температури приладу з наведених причин та жодним чином не впливатиме на результати тестування і це не свідчить про його непридатність.

Щодо уповноваженого сертифікованого виробником Drager сервісного центру, регулювання (градуювання) та повірки, калібровки та вчасності здійснення операцій «Сервісне технічне обслуговування» та «Регулювання» («Градуювання») суддя зазначає, що у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ "АТЗТ Компанія " Saturn Data International ", який є офіційним представником виробника, на медичні вироби "Газоаналізатори Drager Alсotest", зокрема газоаналізатор " Drager "Alcotest 6810". На офіційному сайті ТОВ "АТЗТ Компанія " Saturn Data International ", який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій "Сервісне технічне обслуговування", "Градуювання" та "Повірка" принаймні 1 раз на 12 місяців. Максимальний інтервал між "Сервісним технічним обслуговуванням", "Градуюванням" та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування). Отже, оскільки останнє калібрування даного приладу " Drager Аlcotest 6810" було проведено 06.06.2023 року, то станом на дату проходження ОСОБА_1 , а саме 08 квітня 2024 року, огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився, тому відсутні підстави допускати, що операції «Сервісне технічне обслуговування» та «Регулювання» («Градуювання») не здійснені вчасно.

Отже, наведені стороною захисту заперечення щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу і події правопорушення, суд вважає неспроможними та спростованими вищенаведеними доказами.

Таким чином, суддя вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка протягом року вже притягалась до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, позицію обрану стороною правопорушника суд розцінює, як фактично спрямовану на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КпАП України.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, вважаю за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без конфіскації транспортного засобу, оскільки відсутні документи, що підтверджують, що у ОСОБА_1 наявний транспортний засіб, який є у його власності.

Відповідно дост.4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.130, 245, 247, 280, 284 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тиячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, без конфіскації транспортного засобу.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору за наступними реквізитами:отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Волинського апеляційного суду.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: Тетяна Пустовойт