Справа №295/9603/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульньої поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інвалід 2-ї групи, і.к. НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 18.06.2024 о 20 год.45 хв. в м. Житомирі, проспект Миру, 65 водій ОСОБА_1 керував т/з Renault д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі та підтверджено висновокм № 392.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 18.06.2024 керував т/з та був зупинений за створення аварійної ситуації на дорозі водієм іншого т/з. В послідуючому приїхали поліцейські, які пд час з`ясування обставин висловили підозру про те, що він в стані наркотичного сп`яніння, на що заперечив і повідомив, що є інвалідом 2-ї групи, у зв`язку з цим приймає ліки, але заборони керувати т/з в анатації до цих ліків не має. Після складення матеріалів за порушення ПДР працівники поліції запропонували проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння або перебування під дією лікарських засобів, на що погодився та його було доставлено до медичного закладу. В медичному закладі лікар здійснив його огляд, останньому повідимв, що є інвалідом 2-ї групи та приймає ряд медикаментів. Після цього йому запропонували пройти огляд на приладі "Драгер", погодився, прилад показав позтивний результат, з яким не погодився, однак з невідомих причин йому не було запропоновано здати біоматеріал.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника, дослідивши матеріали справи, відеозапис з боді-камери поліцейського, додатково надані документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису ОСОБА_1 керував т/з, створив аварійну ситуацію, у зв`язку з цим було викликано поліцію. Під час спілкування поліцейський висловив підозру про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, на що останній заперечив і повідомив, що є інвалідом 2-ї групи, має тяжке захворювання, у зв`язку з чим приймає ряд медикаментів, назвавши їх. Після чого, поліцейський висловив підозру про те, що водій може перебувати під дією лікарських засобів і запропоновував проїхати до медичного закладу, на що останній погодився.

Зазначений відеозапис не містить відео інформації з медичного закладу, де ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння.

Порядок огляду водії на ста сп`яніння встановлено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявленя стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 та Інструкцією № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд проведений із порушенням вважається недійсним.

Згідно п.6 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та в разі незгоди водія в закладі охорони здоров`я. Згідно п.8 цієї Інструкції у разі скоєння ДТП, унаслідок якої загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з відеозапису поліцейський висловив підозру про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, а не алкогольного, а після повідомлення останнім, що він приймає медикаменти, висловив підозру про те, що той може перебувати під дією лікарських препартів, а тому запропонував проїхати до закладу охорони здоров`я. З невідомих причин в закладі охорони здоров`я не перевірялися підозри поліцейського про можливий стан наркотичного сп`яніння або під дією лікарських препаратів, а запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Отже, під час перевірки обставин порушення ПДР, ОСОБА_1 не було висловлено підозру про те, що останій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що є суттєвим порушенням Порядку, Інструкції, положень ст. 266 КУпАП.

З дослідженого в судовому засіданні акту медичного огляду № 392 від 18.06.2024 у ОСОБА_1 не виявлено ознак алкогольного сп`яніння, рухова сфера, міміка, точні рухи - в нормі, запах алкоголю не виявлено. Лікарем використано алкотестер "Драгер", результат 1,31 %. При цьому, в акті зазначено, що біорідина на лабораторну діагностику не відбиралася. Як зазначено вище долучений до справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить запис проходження огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, що позбавило суд встановити причини не відібрання матеріалілів на лабораторну діагностику.

Таким чином, результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичноо обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та у висновку. Отже судом встановлено порушення п.п.13, 15 розділу 3 Інструкції.

З огляду на наведене, вимога про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я лише з використанням вимірювальної техніки, без проведення лабораторної діагностики, є незаконною, оскільки порушує вимоги Інструкції, Порядку та положень ст. 266 КУпАП. Що у свою чергу тягне визнання недопустимим доказом висновок № 392 від 18.06.2024.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко