ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/7717/24

Провадження № 33/4820/799/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бездрик, Сумського району, Сумської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП та застосовано стосовно нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Відповідно до зазначеної постанови судді, ОСОБА_1 о 05:35 год. 08 листопада 2024 року по Проспекту Грушевського, 38 в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz ML 320», номерний знак НОМЕР_2 , будучи обмеженим у керуванні транспортними засобами постановою Ковпаківського ВДВС у м. Суми СХ СРУМЮ від 20 серпня 2024 року у ВП №45482069.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

У апеляційній скарзі вказує, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та не підтверджуються доказами, які наявні в матеріалах справи.

ОСОБА_1 зазначено, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуває на посаді командира бойової машини, що передбачає постійне керування транспортними засобами та постійне виконання завдань/наказів вищестоящого командування.

Позбавлення права керування транспортними засобами прямо суперечить та перешкоджає несенню військової служби, здійсненню його військових обов?язків та шкодить не тільки йому, а також його побратимам. Станом на 08.11.2024 року він виконував спеціальне завдання та наказ, вказав про це працівникам поліції, однак цей факт ними враховано не було.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді та закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, з наведених у апеляції підстав, зазначив, що йому не було відомо про накладення обмежень відділом ДВС, коли його зупинили 30.10.2024 року, він доповів керівництву, оскільки автомобіль був військовий, залишив автомобіль біля вокзалу та повернувся до своєї частини. Потім отримав наказ забрати цей припаркований автомобіль, коли на нього вдруге склали протокол. Зазначає, що державним виконавцем знято арешт 13.12.2024, а також, що позбавлення права керування транспортними засобами унеможливить виконання службових обов`язків у бойовій обстановці.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , перевіривши матеріали провадження про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ухвалюючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини останнього у його вчиненні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 168640 від 08.11.2024 року; постанова державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Терещенка В.С. від 20.08.2024 року № ВП 45482069 (далі постанова від 20.08.2024).

Наведені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Відповідно до частини 3 статті 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з частиною 10 статті 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Пунктом 2 частини 9 статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При цьому, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто склад цього адміністративного правопорушення буде повним в разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, свідомо керує транспортним засобом.

Суд першої інстанції, перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

Так, у матеріалах справи міститься постанова державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Терещенка В.С. від 20.08.2024 року №ВП45482069, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а/с 8).

Відтак, у сукупності з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 168640 від 08.11.2024, яким зафіксовано порушення статті 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 3 статті 126 КУпАП, наведені вище докази дозволяють дійти беззаперечного висновку про винуватість особи, відносно якої складено протокол.

Таким чином, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП.

Тож, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та відсутності у суду підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Щодо доводів ОСОБА_1 стосовно того, що станом на 08.11.2024 року він виконував спеціальне завдання та наказ, то відповідні докази відсутні в матеріалах справи, тому такі доводи не беруться до уваги суду.

Необґрунтованими вважаються також доводи в частині того, що ОСОБА_1 було невідомо про накладення обмежень у праві на керування транспортними засобами відділом ДВС, оскільки як вбачається із долучених до матеріалів справи відеозаписів, ОСОБА_1 було повідомлено працівникам поліції, що на нього накладено відповідне обмеження в серпні 2024 року. Крім того, як показав сам ОСОБА_1 напередодні щодо нього було складено аналогічний протокол за ч.3 ст.126 КУпАП, що також підтверджується довідкою (а/с 3).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено обізнаність ОСОБА_1 про наявність постанови про встановлення тимчасового обмеження його у праві керування транспортними засобами.

Апеляційний суд не бере до уваги посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_1 на той факт, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуває на посаді командира бойової машини, що передбачає постійне керування транспортними засобами та постійне виконання завдань/наказів вищестоящого командування, оскільки ці доводи не спростовують вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення, стягнення за яке передбачено тільки у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 3 до 6 місяців.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначено, що 29.11.2024 ним було надіслано до виконавчої служби документи про сплату заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням, згідно постанови державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Терещенка В.С. від 20.08.2024 року № ВП 45482069, якою встановлено тимчасове обмеження для ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, а 13.12.2024 року встановлене тимчасове обмеження для ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами було знято.

Проте посилання ОСОБА_1 на те, що Ковпаківським відділом державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасовано тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не заслуговує на увагу, оскільки таке обмеження знято після вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Отже, апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, правильно визначив вид стягнення у мінімальних межах, установлених статтею 126 ч.3 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя