Справа № 145/1221/24
Провадження № 33/801/781/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 160 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 160 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн. 00 коп., а також стягнуто з неї на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Відповідно до обставин встановлених судовим рішенням, 21.06.2024 о 08:25 год. в с-щі Тиврів Вінницького району Вінницької області по вул. Незалежності, на зупинці транспортних засобів ОСОБА_1 здійснювала торгівлю з рук у невстановленому законом місці, а саме: здійснювала продаж "зілля", чим вчинила правопорушення, передбачене за частиною першою статті 160 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що викладені обставини в протоколі не підтверджені належними доказами, а надані докази отримані з порушенням закону та не містять в особі об`єктивної сторони правопорушень, тому матеріали справи не містять будь-яких посилань на докази вини скаржника. Зазначає, що суд не взяв до уваги, що диспозиція ст. 160 КУпАП передбачає торгівлю в містах з рук на вулицях, а скаржник здійснювала торгівлю в селищі. Крім того, ОСОБА_1 до суду першої інстанції було подано клопотання щодо закриття провадження у справі, проте суд не дав оцінки йому.

Вказує, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ передбачені ст. 160 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Проте, в порушення вказаній нормі суд першої інстанції розглянув справу у її відсутність.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, своєчасно сповіщена про місце і час розгляду справи, а тому розгляд справи проводиться у її відсутності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стихійна торгівля це торгівля фізичними особами без відповідних дозвільних документів про якість та безпеку товарів, що реалізуються ними у невстановлених місцях (на вулицях, у дворах, на тротуарах, у скверах, парках, під`їздах) з рук, із землі, без відповідного дозволу на розміщення об`єкта торгівлі.

За своїм змістом вказана норма є бланкетною, тобто, відсилає на інші норми законодавчих актів, у даному випадку, зокрема,

Пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів» від 15 червня 2006 року № 833 (зі змінами) передбачає перелік торговельних об`єктів у сферах оптової та роздрібної торгівлі, зокрема: склад товарний, магазин; павільйон; кіоск, ятка; палатка, намет; лоток, рундук; крамниця-склад, магазин-склад. Крім того, торгівля може здійснюватися на ринках.

Торгівля не у зазначених вище об`єктах це торгівля у невстановлених місцях, за здійснення якої і настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833 затверджено «Порядок провадження торгівельної діяльності та правилами торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів».

Відповідно до пункту 30 зазначеного порядку продаж продовольчих товарів, готових до вживання, а також тих, що швидко псуються, інших продовольчих товарів (у тому числі овочів і фруктів) за межами торговельного приміщення (виїзна, виносна торгівля) здійснюється із розміщенням тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" за умови дотримання встановлених для таких товарів температурного режиму зберігання і санітарних норм.

Пунктом 44 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Підпунктом 8 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація місцевих ринків, ярмарків, сприяння розвитку всіх форм торгівлі.

Таким чином, до компетенції органів місцевого самоврядування належить встановлення правил з питань торгівлі та її організація.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 160 КУпАП настає у разі торгівлі в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.

Тому, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що 21.06.2024 о 08:25 год. в смт. Тиврів Вінницького району Вінницької області по вул. Незалежності, на зупинці транспортних засобів ОСОБА_1 здійснювала торгівлю з рук у невстановленому законом місці.

Проте відсутня вказівка на нормативний акт, який передбачає відповідальність за торгівлю з рук у невстановлених місцях і визначає дане місце як не встановлене для торгівлі, а відомості щодо приналежності території, зазначеної у протоколі і постанові суду як місце вчинення адміністративного правопорушення, викликає сумнів у правильному встановленні уповноваженими посадовими особами ключової ознаки об`єктивної сторони правопорушення.

Крім того, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити, що саме продавала ОСОБА_1 , оскільки згідно тлумачення словника сучасної мови «зілля» це: запашні трав`янисті рослини; навар або настій з деяких рослин; тютюн, горілка. та інш.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що при складанні вищезазначеного протоколу працівником поліції не були виконані вимоги, передбачені ст. 256 КУпАП, а місцевим судом не були виконанні вимоги 245, 251, 252, 268, 280 КУпАП.

Таким чином, в справі відсутні будь-які докази, на основі яких можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставини, оскаржена постанова у відповідності до положень п .2 ч. 8 ст. 294 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 серпня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 160 КУпАП, скасувати та провадження у справі закрити.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 909 (дев`ятсот дев`ять) гривень 00 копійок, сплачений за подання апеляційної скарги відповідно до квитанції Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК"№ 5656-3460-0420-2839 від 28 серпня 2024 року; одержувач платежу - ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101; банк одержувача - Казначейство України; рахунок одержувача(IBAN): UA0002856; код ЄДРПОУ - 37979858.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко