Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1742/24
Провадження № 3/542/646/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Нові Санжари у залі суду протоколи про адміністративні правопорушенні, передбачені частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також КУпАП), та матеріали справи, додані до них, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 03 жовтня 2018, орган, що видав 5333, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2024 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області з Відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал, що містив протокол серії ВАД № 314598 від 20 вересня 2024 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2КУпАП.

Також, 23 вересня 2024 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 023955 від 20 вересня 2024 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Вказані протоколи з доданими до них матеріалами внаслідок автоматизованого розподілу судових справ між суддями надійшли до провадження судді Шарової-Айдаєвої О.О.

З протоколу від 20 вересня 2024 року серії ВАД № 314598 (а.с. 4), складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, вбачається наступне.

20 вересня 2024 року о 12 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 умисно висловлював погрози відносно своєї тещі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає окремо, а саме: погрожував нанесенням тілесних ушкоджень, вчиняв насильство психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 . Зазначено, що дане порушення було вчинено повторно протягом року.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Із протоколу від 20 вересня 2024 року серії ВАД № 023955 (а.с. 18), складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, вбачається наступне.

20 вересня 2024 року о 18 год 00 хв близько 12 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 , стосовно якого 19 вересня 2024 року винесено терміновий заборонний припис серії АА № 476109 про зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборони на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи або заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, не виконав його. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Постановами Новосанжарського районного суду Полтавської області від 24 вересня 2024 року об`єднано в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 542/1742/24, провадження № 3/542/646/24, відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 173-2 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення № 542/1743/24, провадження №3/542/647/24, відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 173-2 КУпАП, та присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер № 542/1742/24, провадження № 3/542/646/24.

В судові засідання 24 вересня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяви, за змістом яких просив розглянути справи без його участі, свою вину у вчинених правопорушеннях визнав, при прийнятті рішень поклався на розсуд суду (а.с. 16, 33).

Оскільки обов`язкова участь у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 нормами КУпАП не передбачена, суд вирішив розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 023955 від 20 вересня 2024 року та матеріали, додані до нього, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, а саме: невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, та про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з такого.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, й за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить зокрема терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено, що кривдник, який порушив вимоги спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, несе відповідальність відповідно до закону.

На підтвердження невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису як особою, стосовно якої він винесений,ініціатором складання протоколу надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення від 20 вересня 2024 року серії ВАД № 023955, який містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, (а.с. 21),

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20 вересня 2024 року, в якій ОСОБА_2 повідомила про вчинення щодо неї домашнього насильства психологічного характеру гр. ОСОБА_1 (а.с. 23),

- копію письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 20 вересня 2024 року, в яких нею зазначено про конфлікт із зятем, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, під час якого він ображав її нецензурною лайкою та хотів вчинити бійку (а.с. 24),

- копію письмових пояснень ОСОБА_3 від 20 вересня 2024 року, в яких нею зазначено про конфлікт із співмешканцем ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, із її матір`ю ОСОБА_2 , під час якого він кричав та ображав її нецензурною лайкою (а.с. 25),

- копію письмових пояснень ОСОБА_1 від 20 вересня 2024 року, в яких він вказав, що висловлювався у бік своєї тещі ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, хотів вчинити бійку (а.с. 26),

- копію постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року у справі № 542/2222/23 (а.с. 28-29),

- копію постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 липня 2024 року у справі № 542/1325/24 (а.с. 30).

Дослідивши відповідні матеріали, суд зазначає, що надані ініціатором складення протоколу про адміністративне правопорушення докази, не підтверджують факту, невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Суд зазначає, що ініціатором складення протоколу не надано до суду доказів, які підтверджують ту обставину, що відносно ОСОБА_1 складений терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 19 вересня 2024 року, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «склад адміністративного правопорушення».

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 023955 міститься інформація про те, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 КУпАП від 19.09.2024, однак відповідного судового рішення від 19.09.2024 до суду не надано.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частина 3 статті 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення частини 3 статті 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Отже, суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки, адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 173-2 КУпАП настає, в тому числі, й за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, що вчинене такою особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першої цієї статті, і в провину ОСОБА_1 ставиться саме невиконання термінового заборонного припису, то за відсутності доказів складення такого заборонного припису, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

У зв`язку з цим, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, а саме: невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, що вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першої цієї статті, а тому провадження щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол серії ВАД № 314598 від 20 вересня 2024 року, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до частини 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення тих самих дій, вчинених особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, за протоколом серії ВАД № 314598 підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 20 вересня 2024 року серії ВАД № 314598, який містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і у графі «Пояснення особи» власноруч зазначено гр. ОСОБА_1 , що з порушенням він згоден (а.с. 4),

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20 вересня 2024 року (а.с. 6),

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 20 вересня 2024 року, в яких нею зазначено про конфлікт із зятем, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, під час якого він ображав її нецензурною лайкою та хотів вчинити бійку (а.с. 7),

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 20 вересня 2024 року, в яких нею зазначено про конфлікт її співмешканця ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння із її матір`ю ОСОБА_2 , під час якого він кричав та ображав її нецензурною лайкою (а.с. 8),

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20 вересня 2024 року, в яких він вказав, що висловлювався у бік своєї тещі ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, хотів вчинити бійку (а.с. 9),

- копією постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року у справі № 542/2222/23 (а.с. 11-12),

- копією постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 липня 2024 року у справі № 542/1325/24 (а.с. 13).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 протягом року був підданий адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, на підставі постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року у справі № 542/2222/23, та за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, на підставі постанови Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 липня 2024 року у справі № 542/1325/24.

В подальшому, як вбачається з матеріалів даної справи № 542/1742/24, ОСОБА_1 повторно протягом року від дня притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 та частиною 2 статті 173-2 КУпАП, вчинив домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру відносно матері своєї співмешканки, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Отже, зазначені дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи вид стягнення, суд зазначає, що обставин, передбачених статтею 34 КУпАП, які пом`якшують відповідальність, а також обставин, передбачених статтею 35 КУпАП, які обтяжують відповідальність, не встановлено.

З метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції частини 2 статті 173-2 КУпАП у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028 грн.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 36, 40-1, частинами 1, 2 статті 173-2, статтями 247, 276-279, 280, 283, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 314598 від 20.09.2024), та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн 00 коп. (триста сорок гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 023955 від 20.09.2024).

Відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розумінні статті 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва