Справа № 199/2586/24
ПОСТАНОВА

іменем України

18.04.2024 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Машкіна Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «ПІК АВТО», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 163-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «ПІК АВТО» (м.Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул.Любарського, буд.93), не подала до установи банку платіжні доручення на перерахування належного до сплати податку на додану вартість згідно податкової декларації від 19.01.2024 № на суму 5750,00 грн. по терміну сплати 30.01.2024, чим порушила вимоги пункту 57.1 статті 57, та пункту 203.2 статті 203 Кодексу, в частині несвоєчасного подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати сум з податку на додану вартість, що підтверджено актом камеральної перевірки №4823/04-36-04-08/30982846 від 07.02.2024 року.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Горенич Т.І. викладені в протоколі обставини не заперечувала та повідомила, що вказаний податок було сплачено в лютому 2024 року, на підтвердження чого надала відповідні квитанції.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Частиною 2 ст. ст.163-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В судовому засіданні досліджені такі наявні в матеріалах справи письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення №7819/04-36-04-08/30982864 від 28.02.2024 року; витяг з акту камеральної перевірки ТОВ «ПІК АВТО» №4823/04-36-04-08/30982864 від 07.02.2024 року.

Таким чином, в судовому засіданні поза розумним сумнівом встановлено факт неподання посадовою особою підприємства ОСОБА_1 платіжних доручень на перерахування належного до сплати податку на додану вартість.

В той же час, в судовому засіданні не встановлено жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), що є кваліфікуючою ознакою ч.2 ст. 163-2 КУпАП.

Так, згідно відомостей в Єдиному державному реєстрі судових рішень постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2024 року (№ 199/879/24) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 163-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 було закрито за малозначністю.

Оскільки Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому в даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

В пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про доведеність провини відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП, а саме: неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), а зміна правової кваліфікації в даному випадку не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не погіршує її становище.

Оскільки під час розгляду справи доведена провина ОСОБА_1 , яка підлягає адміністративній відповідальності, у справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення в мінімальній межі, передбаченій санкцією ч.1 ст.163-2 КУпАП, враховуючи усунення наслідків правопорушення.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП в разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя: Н.В. Машкіна