Справа № 199/2870/24
ПОСТАНОВА

іменем України

13.05.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого в ПАТ «Укрзалізниця», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ільїна О.М.,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 31.03.2024 за ч. 2 ст. 130 КУпАП слідує, що ОСОБА_1 31.03.2024 о 17:25 годині у місті Дніпрі по вул. Водопровідна, 131 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, скоїв правопорушення повторно протягом року, рішення АНД суду м. Дніпропетровська від 24.11.2023.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що він не керував автомобілем, яким в дійсності керував його товариш ОСОБА_2 та припаркував його біля магазину у місті Дніпрі по вул. Водопровідна, 131. Працівники патрульної поліції не зупиняли автомобіль ані під керуванням ОСОБА_2 , ані тим більше під його керуванням, вони лише під`їхали до них, зупинилися, а коли перевірили номери автомобіля по базі даних та дізналися, що він раніше був позбавлений права керування транспортними засобами за ч. 1 ст. 130 КУпАП, почали пропонувати йому проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що він відмовився, пояснивши, що законних підстав для цього не має. Проте поліцейські, не виявляючи у нього ознак сп`яніння, не надаючи йому доказів керування ним автомобілем, наполягали на своєму, погрожували його затримати та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник Ільїн О.М. вважав необхідним закрити провадження по справі, оскільки станом на 17:25 годину 31.03.2024 ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, тобто не виконував функцію водія, а тому не може нести відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, долучені до справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, п. 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду водіями на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений нормами КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та Інструкцією, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735.

Зокрема, частиною ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Так, до суду надійшла справа, до якої долучені: протокол про адміністративне правопорушення та його копія; відеозапис з бодікамер працівників поліції; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт працівника поліції; копії постанов про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП; картка обліку адміністративного правопорушення.

Переглядаючи в судовому засіданні відеозапис з бодікамер поліцейських, слідує, що дані записи не містять фіксації руху 31.03.2024 о 17:25 годині у місті Дніпрі по вул. Водопровідна, 131 транспортного засобу «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . На відеозаписах зафіксовано припаркований транспортний засіб, біля якого перебувають два чоловіки та дитина. Один з чоловіків ОСОБА_1 на питання поліцейського категорично заперечує факт керування транспортним засобом, другий чоловік ОСОБА_2 пояснює поліцейським, що саме він дійсно керував цим автомобілем, до приїзду поліцейських, який він же і припаркував біля магазину, через що автомобіль на момент прибуття поліцейських перебуває у нерухомому стані. Відеозаписом з бодікамер поліцейських також зафіксовано, що вони повідомляють ОСОБА_1 про те, що у них, начебто, є докази керування ним автомобілем, проте такого доказу не надають останньому та не фіксують процесуально, оскільки справа, крім двох записів з бодікамер поліцейських, аналогічного змісту, не містить ані запису з відеореєстратора патрульного автомобіля, яким би було зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та його зупинку, ані інших доказів, зокрема пояснень свідків чи запису з камер «Безпечне місто», які б підтверджували рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Як слідує з п. 2) ч. 1 ст. 27 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційний суд аналізує судову статистику, вивчає та узагальнює судову практику, інформує про результати узагальнення судової практики відповідні місцеві суди, Верховний Суд.

Так, судді Дніпровського апеляційного суду, переглядаючи в апеляційному порядку справи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, неодноразово закривали провадження по справам за ст. 130 КУпАП через не доведення факту керування транспортним засобом особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, про що свідчать, наприклад: постанова від 24.01.2023 у справі № 202/4911/21; постанова від 13.03.2023 у справі №199/8498/22; постанова від 20.03.2023 у справі № 199/8403/22.

У відповідності до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 слідує, що 31.03.2024 він з ОСОБА_1 та його сином на транспортному засобі «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , приїхали до магазину, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Водопровідна, 131. За кермом зазначеного автомобіля знаходився він. Під час перебування безпосередньо біля транспортного засобу «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , до них під`їхали співробітники поліції та почали вимагати у ОСОБА_3 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та стверджувати, що саме він, начебто, керував транспортним засобом. Він неодноразово говорив, що за кермом зазначеного транспортного засобу перебував саме не ОСОБА_1 , а він, однак співробітники поліції взагалі не зважали на його пояснення.

У зв`язку з цим слід зазначити про те, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази не підтверджують факт руху або початку чи закінчення руху 31.03.2024 о 17:25 годині транспортного засобу «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , а тому відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Оскільки доказів керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом до справи не долучено, а п. 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лише водія, яким, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, є особа, яка керує транспортним засобом, підстав для проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння не було, відповідно ОСОБА_1 , в даному випадку, не був суб`єктом, який повинен виконати вимогу п. 2.5 Правил дорожнього руху, тому і його відмова від виконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху не може тягнути наслідків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Як слідує з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно результат оформлення працівниками поліції відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є недійсним.

Вищевикладене надає підстави дійти висновку, що, всупереч положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, працівники поліції не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.

Стаття 62 Конституції України визначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), слід виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суддя у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував на те, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що справа не містить доказів наявності об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , його вина не доведена належними та допустимими доказами «поза розумним сумнівом», у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко