Справа № 539/3268/24
Провадження № 3/539/1216/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Пилипчук М. М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживає на АДРЕСА_1 ; працює продавцем-консультантом у магазині «Оптовичок» у селі Вовчик Лубенського району Полтавської області; РНОКПП НОМЕР_1 , освіта середня технічна, одружена) за частиною першою статті 184 Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2024 року до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2024 року серії ВАД № 022342 ОСОБА_1 31 липня 2024 року близько 15.00 год ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення належного виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 31 липня 2024 року близько 15.00 год, перебуваючи у селі Вовчик Лубенського району Полтавської області, здійснив неправдивий виклик на спеціальну лінію «102» про стрільбу, якої на справді не було, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП, у віці 11 років.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у статті 150 Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, відповідно до частин першої та другої вказаної норми матеріального права батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

У розумінні положень частини першої статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина перша статті 184 КУпАП).

Об`єктивна сторона правопорушення за статтею 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

До обов`язкового складу об`єктивної сторони невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей входить ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

На думку посадової особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2024 року серії ВАД № 022342, ОСОБА_1 своїми діями вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 184 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний достатнім доказом вини особи у справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

ОСОБА_1 інкримінується ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення належного виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте суду не подано належних та достатніх доказів, які б свідчили про неналежне виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Так, відповідно до пояснень, наданих 31 липня 2024 року працівникам поліції, ОСОБА_3 вказував, що 31 липня 2024 року о 14.30 год приїхав купатися на річку Сула у селі Вовчик Лубенського району Полтавської області та почув як на другому березі річки (на відстані близько 200 м) звук, наче б`ють капсул, близько десяти разів. Хто саме це робив не бачив. Людей у військовій формі не бачив.

У поданій до суду заяві від 20 вересня 2024 року свідок ОСОБА_4 вказувала, що 31 липня 2024 року близько 15.00 год чула звуки пострілів у районі річки Сула.

У заяві від 20 вересня 2024 року, яка подана до суду, свідок ОСОБА_5 зазначив, що 31 липня 2024 року близько 15.00 год чув звуки пострілів в районі мосту біля річки Сула.

Свідок ОСОБА_6 подала до суду заяву від 20 вересня 2024 року, в якій вказувала, що 31 липня 2024 року о 15.00 год перебувала на робочому місці (у будівельному магазині у АДРЕСА_1 ) та бачила людей у військовій формі зі зброєю на поясі.

ОСОБА_1 у судовому засідання пояснила, що 31 липня 2024 року до неї на роботу прийшла працівник поліції, яка повідомила про неправдивий виклик її сином ОСОБА_2 на спеціальну телефонну лінію «102». Працівники поліції повідомили, що потрібно складати протокол за хибний виклик. Зі слів сина ОСОБА_2 та інших дітей, які разом ловили рибу на річці Сула у АДРЕСА_2 років)), дізналася, що невідомі чоловік та жінка у камуфляжній формі пройшли повз дітей зі зброєю, перешли через міст та на іншому березі річки Сула стріляли зі зброї, тому син і подзвонив з мобільного телефону до поліції та повідомив про вказані обставини. ОСОБА_1 вказувала, що її син повідомив правдиві обставини, тому вона почала шукати свідків. ОСОБА_6 , яка працює у будівельному магазині, підтвердила, що бачила людей з пістолетом, які приходили до неї в магазин, вказувала, що пострілів не чула, проте працівники поліції залишили поза увагою її пояснення. Інші мешканці підтвердили, що також чули звуки пострілів, проте працівники поліції залишили поза увагою їхні пояснення. Діти показували працівникам поліції місце події, проте останні не знайшли гільзи чи інші сліди пострілів. ОСОБА_1 зазначала, що працівники поліції склали протокол, проте вона його не підписувала. ОСОБА_4 підходила до поліцейських та повідомляла, що чула звуки пострілів, проте вони залишили поза увагою такі пояснення.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що 31 липня 2024 року знаходилася вдома на АДРЕСА_1 , близько 15.00 год вийшла з будинку на подвір`я та почула два постріли зі зброї. Будинок знаходиться на відстані 600 м 700 м від річки Сула. Раніше чула звуки пострілів на полігоні та на полюванні. Вказувала, що її чоловік ОСОБА_7 також чув звуки пострілів. У подальшому разом із сім`єю поїхали в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у АДРЕСА_1 , біля якого знаходилися працівники поліції та ОСОБА_1 , та розказала представникам правоохоронних органів, що чула звуки пострілів. Зазначала, що інші односельчани ( ОСОБА_8 та інші) також чули звуки пострілів.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що проживає неподалік річки Сула на відстані 120 м 150 м, 31 липня 2024 року близько 15.00 год чув звуки пострілів пістолета (спочатку три постріли, а потім ще три чотири постріли). Зазначив, що він був у «теробороні», їздив на полігон, тому знає, як звучать постріли з пістолета.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що працює продавцем у магазині, 31 липня 2024 року близько 15.00 год до неї на роботу прийшли чоловік та жінка у камуфляжній формі, у чоловіка на поясі була зброя. Магазин знаходиться на відстані близько 200 м від мосту на річці Сула у АДРЕСА_1 . Через деякий час приїхали працівники поліції, яким вона повідомила про вказані обставини.

Згідно з частиною першою статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1279-8 цього Кодексу.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення викладені у статті 256 КУпАП.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Висновок поліцейської, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 31 липня 2024 року близько 15.00 год здійснив неправдивий виклик на спеціальну лінію «102» про стрільбу, якої на справді не було, не є обґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Якщо норми права передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно з частиною першою статті 184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в статтях 150 і 180 СК України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Як вбачається з матеріалів справи, малолітній ОСОБА_2 31 липня 2024 року близько 15.00 год біля річки Сула у селі Вовчик Лубенського району Полтавської області бачив людей зі зброєю та чув звуки пострілів, про що повідомив працівників поліції. Вказані обставини підтвердили й повнолітні мешканці села Вовчик Лубенського району Полтавської області, зокрема письмовими заявами та особистими поясненнями, наданими у судовому засіданні.

Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме чином ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки, при цьому не зазначено, в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Викладене свідчить про те, що представниками правоохоронних органів не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 частини першої статті 247 КУпАП).

Оцінюючи відповідно до статті 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, беручи до уваги, що належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 не надано, суд дійшов висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 9, 184, 245, 247, 251, 256, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду в порядку, визначеному статтею 294 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М. М. Пилипчук