Провадження №: 3/336/5756/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

24 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Людмила Василівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Василівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

встановив:

10 вересня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла справа про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №119725, складеного 29 серпня 2024 року о 20-13 год., місце складання протоколу Запорізька область, м.Запоріжжя, провул.Квітковий пост проп УСКУ 3, відносно ОСОБА_1 , про те, що 29 серпня 2024 року о 19 год. 20 хв. в м.Запоріжжі, провул.Квітковий пост пропуску 3, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Honda DIO без номерних знаків, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом направлення судової повістки за адресою проживання зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення. Жодних клопотань чи заяв на адресу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя не надходило. Про причини неявки не повідомив.

Місцем складання протоколу є Запорізька область, м.Запоріжжя, провул.Квітковий пост проп УСКУ 3.

Місцем вчинення правопорушення зазначеним в протоколі є м.Запоріжжі, провул.Квітковий пост пропуску 3.

Крім того, відповідно до рапорту інспектора СРУП ВП №4 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області І.Гнатієнка від 29.08.2024, місцем вчинення правопорушення зазначене с.Ростуще, Запорізької області.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, приходжу до висновку про повернення справи про адміністративне правопорушення враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 278 КпАП України, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, законом України N 475/97-ВР. 11 вересня 1997 року Конвенція набула чинності для України, після чого в України виникло міжнародно-правове зобов`язання забезпечити додержання конвенційних гарантій, зокрема і тих, які передбачені статтею 6 Конвенції, на національному рівні. Держава також визнала для себе обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень частини 1, 2 статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Так, для справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, визначена альтернативна підсудність, а саме: за місцем вчинення правопорушення, за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначені ст. 256 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція №1395), Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 (далі - Інструкція №1376).

Відповідно до п. 9 розділу 2 Документування адміністративних правопорушень Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

- у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка;

- у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);

- у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

- у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

- у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності);

- у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);

- у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Відповідно до додатку 1 Інструкції №1395 у графі «місце проживання, перебування» зазначається, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання особи, що підтверджується відповідними документами.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу.

Правовідносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання, випадки їх обмеження регулює Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV, визначені наступні терміни: - місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини (абзац п`ятий статті 3 в редакції Законів № 1673-VII від 02.09.2014, № 888-VIII від 10.12.2015); - орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради (абзац сьомий статті 3 в редакції Законів № 5088-VI від 05.07.2012, № 5492-VI від 20.11.2012, № 1673-VII від 02.09.2014, № 888-VIII від 10.12.2015); - довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи (абзац восьмий статті 3 із змінами, внесеними згідно із Законом № 888-VIII від 10.12.2015); - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (статтю 3 доповнено абзацом дев`ятим згідно із Законом № 5088-VI від 05.07.2012; в редакції Закону № 1706-VII від 20.10.2014; із змінами, внесеними згідно із Законами № 888-VIII від 10.12.2015, № 921-VIII від 24.12.2015); - реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку ( Статтю 3 доповнено абзацом одинадцятим згідно із Законом № 888-VIII від 10.12.2015).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» г ромадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , він не є внутрішньо переміщеною особою, оскільки відповідної довідки не має.

В протоколі зазначені дані про місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально не відноситься до Шевченківського району м.Запоріжжя.

Місцем вчинення правопорушення зазначеним в протоколі є м.Запоріжжі, провул.Квітковий пост пропуску 3, що територіально не відноситься до Шевченківського району м.Запоріжжя.

Крім того, відповідно до рапорту інспектора СРУП ВП №4 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області І.Гнатієнка від 29.08.2024, місцем вчинення правопорушення зазначене с.Ростуще, Запорізької області, що також територіально не відноситься до Шевченківського району м.Запоріжжя.

Відомостей про те, що транспортний засіб перебуває на обліку в Шевченківському районі м. Запоріжжя працівником поліції до протоколу не надано.

Відповідно до роз`яснень п. 12 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою, або без додержання вимог статті 256 цього КУпАП вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Працівник поліції, визначив місцем розгляду справи Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Відомостей про те, що транспортний засіб перебуває на обліку в Шевченківському районі м. Запоріжжя працівником поліції до протоколу не надано.

Місцем вчинення правопорушення зазначеним в протоколі є м.Запоріжжі, провул.Квітковий пост пропуску 3.

Крім того, відповідно до рапорту інспектора СРУП ВП №4 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області І.Гнатієнка від 29.08.2024, місцем вчинення правопорушення зазначене с.Ростуще, Запорізької області.

Матеріали провадження не містять документів, які б давали підстави передбачені ст. 276 КУпАП для його розгляду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Суд, звертає увагу на те, що порушення правил територіальної підсудності має наслідком порушення прав особи, зокрема права на "суд, встановлений законом", що є міжнародною гарантією, визначеною статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин Шевченківський районний суд м. Запоріжжя позбавлений можливості розглянути вказану справу, оскільки такий розгляд буде виходити за межі його компетенції та буде порушенням ст. 276 КУпАП, що у подальшому може слугувати приводом для оскарження та скасування прийнятого по суті рішення в апеляційній інстанції.

Таким чином, дана справа підлягає поверненню для належного оформлення до Василівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, оскільки при направленні до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя було порушено вимоги територіальної підсудності, відносно справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП.

Оскільки вказані недоліки є суттєвими і унеможливлюють розгляд справи по суті, зазначений адміністративний матеріал підлягає поверненню на доопрацювання.

При цьому, відповідно до змісту ст.257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що КУпАП не передбачає самостійного направлення справи за підсудністю до належного суду.

Враховуючи наведене, вважаю, що адміністративний матеріал слід повернути до Василівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області для належного оформлення, та подальшого її спрямування до суду з дотриманням правил підсудності, оскільки дана справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 126 ч. 5, 245, 256, 276, 277, 278, 283 КУпАП, суддя, -

постановив:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Василівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, повернути до Василівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області, для належного оформлення та подальшого її спрямування до суду з дотриманням правил підсудності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: