Справа № 495/3512/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року м. Білгород- Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

судді Заверюха В.О., при секретарі Денисовій К.І.,

за участю: прокурора Чернова В.С.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст.172-6 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, місце роботи (посада): старший державний інспектор Білгород-Дністровської державної податкової інспекції (до 27.09.2023 року) Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (до 27.09.2023 року), місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2024 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 припиняючи з 27.09.2023 року діяльність на посаді старшого державного інспектора Білгород-Дністровської державної податкової інспекції Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції»), суб`єктом згідно Примітки ст.172-6 КУпАП, несвоєчасно 20.03.2024 року, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим порушила вимоги абзацу першого ч.2 ст.45 Закону, п.2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

17.04.2024 року старшим оперуповноваженим в ОВС Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП був складений адміністративний протокол №840/2024.

ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вину свою визнала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, докази, вислухавши прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За положеннями ст.245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_1 припиняючи з 27.09.2023 року діяльність на посаді старшого державного інспектора Білгород-Дністровської державної податкової інспекції Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції»), суб`єктом згідно Примітки ст.172-6 КУпАП, несвоєчасно 20.03.2024 року, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим порушила вимоги абзацу першого ч.2 ст.45 Закону, п.2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно наказу Головного управління ДПС в Одеській області №123-о від 22.12.2020 року ОСОБА_1 призначено на посаду старшого державного інспектора Білгород-Дністровської районної державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області з 22.12.2020 року та враховано раніше присвоєний 7 ранг державного службовця. Присягу державного службовця ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_3 ) прийняла 16.06.2009 року.

З попередженням про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю ОСОБА_1 , особисто під підпис ознайомилась 27.09.2023 оку.

Наказом Головного управління ДПС в Одеській області №692-о від 25.09.2023 року ОСОБА_1 було звільнено з посади старшого державного інспектора Білгород-Дністровської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області з 27.09.2022 року за власним бажанням.

Згідно частини першої, пункту 1, підпункту «в» ст.3 Закону, суб`єктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону - є державні службовці.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про державну службу», посадова особа державної служби - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок .їв державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади оваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого кавного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно п.9 ст.8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і пртидії корупції.

Згідно ст.1 Закону, державний орган - орган державної влади, в тому числі колегіальний державний орган, інший суб`єкт публічного права, незалежно від наявності статусу юридичної особи, якому згідно із законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, юрисдикція якого поширюється на всю територію України або на окрему адміністративно-територіальну одиницю.

Таким чином, старший державний інспектор Білгород-Дністровської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області Чечет О.О., будучи суб`єктом декларування та суб`єктом на якого поширюється дія Закону відповідно п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону та Примітки до ст.172-6 КУпАП, зобов`язана виконувати вимоги Закону, в тому числі визначені ч.2 ст.45 вказаного Закону в частині обов`язку подавати декларацію при припиненні діялності та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

У відповідності до пункту 15 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» -«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, означені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно Закону України №3384-ІХ від 20.09.2023 року «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, повноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», набрав чинності 12.10.2023 року та п.2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022- 2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону «Права Національного агентства», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно п.15 ч.1 ст.11 Закону «Повноваження Національного агентства», до повноважень Національного агентства належить надання рекомендаційних розяснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.

Відповідно до Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023 року «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абз.1 ч.2 ст.45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру, крім декларації кандидата на посаду.

Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп.«а», «в» - п.2 ч.1 ст.3 Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п.1, пп.«а», «в» - «ґ» п.2 ч.1 ст.3 Закону.

Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.

Частина перша статті 241-1 КЗпП України «Обчислення строків, передбачених цим Кодексом» визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частина п`ята вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Таким чином, строком перебування особи в часі як такої що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч.2 ст.45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов`язках визначених у наказі про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов`язки.

Відповідно до питання 1-1 «Які декларації слід подати після відновлення обов`язку подання декларацій?» Роз`яснення Національного агентства з питань запобіганняя корупції №4 від 13.11.2023 року «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного ранунку)» визначено, що за загальним правилом до 31.01.2024 року слід подати декларацію при звільненні 2022-2023 роки (якщо обов`язок подання декларації настав до 11.10.2023 включно).

Таким чином, старший державний інспектор Білгород-Дністровської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області Чечет О.О., як особа, яка припиняє 27.09.2023 року діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до п.2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції», була зобов`язана подати декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше 31.1.2024 року.

Проте, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, яка повинна бути обізнаною щодо обов`язку, способу, та терміну подачі такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу першого частини другої статті 45 Закону, подала відповідну декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями, лише 20.03.2024 року о 05 годині 17 хвилин, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно відповіді на запит ДСР НПУ за підписом керівника управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства питань запобігання корупції ОСОБА_4 (вихідний №71-03/4127/20 від 06.02.2020 року), зазначено, що усі документи, які суб`єкт декларування подав до інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зберігаються в ІТС Реєстр й автоматично оприлюднюються (за винятком конфіденційної інформації) у публічній частині ІТС Реєстр відповідно до цього Порядку. Дата в публічній частині ІТС Реєстру відповідає фактичній даті подання документів суб`єктами декларування.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 підтвердила факт несвоєчасної подачі декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, відсутність у неї поважних причин.

Згідно листа за підписом в.о. керівника Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Олександра Амплєєва (вихідний №47-09/27771/21 від 26.04.2021 року), Закон не передбачає затвердження Національним агентством обґрунтованого висновку або повідомленні із встановленим фактом порушення вимог фінансового контролю у разі виявлення адміністративного правопорушення, пов язаного з корупцією за ч.1,2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Факт несвоєчасної подачі ОСОБА_1 відповідної декларації встановлений. Поважні причини несвоєчасної подачі декларації ОСОБА_1 не встановлені.

Таким чином, ОСОБА_1 припиняючи з 27.09.2023 року діяльність на посаді старшого державного інспектора Білгород-Дністровської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області, являючись суб`єктом на якого поширюються дії Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно 20.03.2024 року, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим порушила вимоги абзацу першого ч.2 ст.45 Закону та п.2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-6 КУпАП, а сааме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями.

ОСОБА_1 не виконала вимоги п.1 ч.2 ст.45 Закону, які виникли у неї, як у старшого державного інспектора Білгород-Дністровської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області, декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями подавала за місцем мешкання: АДРЕСА_1 .

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути зизнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст.68 Конституції України, кожен обов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, де посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не зільняє від юридичної відповідальності.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджено матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №840/2024 від 17.04.2024 року, результатом пошуку, листом від 15.02.2024 року №2039/55/114/01-224, відповіддю на лист, наказом від 22.12.2020 року №123-о, наказом від 22.12.2020 року №62-в, наказом від 21.10.2022 року №589-вт, наказом від 11.04.2023 року №195-вт, заявою від 20.09.2023 року, наказом від 25.09.2023 року №692-о, присягою, свідоцтвом про шлюб, попередженням, наказом від 09.06.2023 року №310, наказом від 21.07.2022 року №274, положеннями від 21.07.2022 року, запитом від 21.03.2024 року №3538/55/114/012024, поясненнями, копією паспорта, витягом з наказу від 08.12.2022 року №569 о/с, положеннями, листом, відповіддями на запит, рапортами.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь її вини, суд доходить висновку про наявність правових підстав про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладає на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн..

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн..

Керуючись ст.ст.27, 172-6 ч.1, 251, 255, 256 283, 284Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп..

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Заверюха В.О.