Справа №443/1441/24
Провадження №3/443/679/24
ПОСТАНОВА

іменем України

23 вересня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУ Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.07.2024 близько 08 год 00 хв по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме умисно висловлював погрози в її сторону, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч. 1. ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності на виклик суду не з`явився, хоч про дату час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. При цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді, а саме за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №024666. Судом скеровувалась судова повістка про виклик до суду, однак конверт з рекомендованим повідомленням повернувся до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року по справі №443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 у справі №800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним.

Тому у відповідності до ст. 268 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, датою та часом розгляду справи. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також, враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 , та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась. Неявка ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 не перешкоджає розгляду справи, оскільки їхня явка не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст.173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчиненому при вище викладених обставинах, повністю доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені суддею з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №024666 від 27.07.2024 згідно з яким ОСОБА_1 27.07.2024 по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме умисно висловлював погрози в її сторону, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч. 1. ст. 173-2 КУпАП /а.с.4/;

- повідомленням на лінію 102 згідно якого 27.07.2024 о 08 год 07 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця ОСОБА_2 повідомила про сварку з братом. Брат часто вживає алкоголь, конфліктує з сестрою, зі слів заявниці брат не має права власності на будинок /а.с.2/;

- заявою ОСОБА_2 згідно з якою остання просить прийняти міри до її брата ОСОБА_1 , який відносно останньої вчиняє домашнє насильство, а саме обзиває нецензурними словами /а.с.3/;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 27.07.2024, згідно яких остання пояснила, що 27.07.2024 близько 08 год 00 хв в с. Кологори за адресою проживання вона приїхала додому та її брат ОСОБА_1 почав обзивати її нецензурними словами. Конфлікт в них розпочався через те, що вона спитала доки він буде тут проживати у її хаті, так як тут не приписаний, а вона проти щоб він проживав у її будинку /а.с.5/.

Таким чином, вважаю доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , враховую характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 , слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, ч. 1 ст. 173-2, КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко