КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 33/824/879/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року (суддя Омельян І.М.) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536грн 80 коп.

Постановою судді визнано доведеним, що водій ОСОБА_1 5 листопада 2023 року о 23 годині 15 хвилин на просп. Броварському, 29а у місті Києві, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, невиразне мовлення, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх доводів, ОСОБА_1 зазначає, що транспортним засобом він не керував, а складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення містить розбіжності у часі із наданим працівниками поліції відеозаписом, тобто складений на годину раніше, ніж зображені на відеозаписі події мали місце.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не з`явився, тому відповідно до положень частини 6 статті 294 КУпАП розгляд апеляційної скарги проведений у його відсутність за участі його захисника.

У судовому засіданні в апеляційному суді захисник ОСОБА_1 - адвокат Куненко С.П. доводи апеляційної скарги підтримав, додавши, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки на відеозаписі зафіксовано лише те, що той перебуває у салоні автомобіля, який нікуди не рухається.

Суд, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Куненка С.П., пояснення особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, поліцейського Скляренка В.С., переглянувши відеозапис досліджуваних подій,

вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції повно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення та надані докази у підтвердження його вчинення, а тому прийшов до правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5. Правил дорожнього руху.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 024058від 5 листопада 2023 року, в цей день о 23 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 на просп. Броварському, 29а у місті Києві, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразне мовлення, хитка хода. Від проходження огляду на стан

сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (с.с.1).

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від підпису та надання будь-яких пояснень.

Згідно рапорту інспектора поліції Скляренка В., підставою зупинки транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , стало порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, що полягало в не ввімкненні світлового покажчика повороту під час зміни напрямку руху, у зв`язку з чим було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу (с.с.5).

Постановою серії ЕАТ № 8085707 від 5 листопада 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122-1 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510грн (с.с.6).

Під час апеляційного перегляду захисник Куненко С.П. зазначив, що вказана постанова у встановленому законом порядку оскаржена не була.

Відповідно до приписів п.п. 1.3, 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. При цьому, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження огляду, фіксація цієї відмови повинна здійснюватися відповідно до вимог діючого законодавства.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до п. 2. Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві

юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

Аналіз вищезазначених норм свідчить, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у пункті 3 розділу І Інструкції.

Частинами 1-3 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/3299, з метою фіксування правопорушення працівниками поліції застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції додано диск, що містить відеозаписи з їх нагрудних боді-камер «474387» та «470202», а також відеозапис із відеореєстратора, встановленого в салоні їх службового автомобіля (с.с.9).

Із переглянутого у судовому засіданні відеозапису «0204058-1», вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 .

У ході спілкування з ОСОБА_1 , поліцейські виявили в нього зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, той у свою чергу не заперечував факт вживання алкоголю, однак вказав, що автомобілем керував не він, а його друг, який кудись відійшов.

Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, проте ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (2:30 хв. відеозапису), після роз`яснення йому наслідків такої відмови, ОСОБА_1 також не погодився на проходження огляду (3:15 хв. відеозапису) та в ході подальшого спілкування з поліцейськими надав остаточну відмову

від проходження огляду (4:00 хв. відеозапису).

При цьому, пропозиція поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння була неодноразовою і зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.

Із переглянутого судом відеозапису «IMG_8518» встановлено, що водій автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по просп. Броварському у м. Києві, перелаштовувався із крайньої лівої смуги у середню, без увімкненого покажчика повороту (0:14 хв. відеозапису) та був зупинений екіпажем патрульної поліції (0:42 хв. відеозапису). При цьому місце зупинки повністю відповідає тому місцю, на якому відбуваються події, що зображені на дослідженому раніше відеозаписі з боді-камери працівника патрульної поліції. Також на відео не зафіксовано, що транспортний засіб залишила інша особа.

На відеозаписі «IMG_8519», який є продовженням попереднього, зафіксовано і самого ОСОБА_1 та момент, коли він виходить із-за керма автомобіля, та починає спілкування з патрульними (1:21 хв. відеозапису).

З приводу наявної часової розбіжності між часом, відображеним на відеозаписі, та зафіксованим у протоколі про адміністративне правопорушення, та часом відображеним на циферблаті відеореєстратора, працівник поліції Скляренко В.С. пояснив, що мало місце неправильне встановлення часового поясу при увімкненні та налаштуванні відеореєстратора, що пояснює розбіжність в часі рівно в годину.

Таким чином, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що він автомобілем не керував, оскільки дане твердження повністю спростовується зафіксованими на відеозаписі обставинами.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт