КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/2963/24>
№ 3/505/2129/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Подільськ

Суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Дзюбинський О. О., розглянувши матеріали, які надійшли з Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи підприємця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Котовського міськрайонного суду Одеської області Подільським РУП ГУНП в Одеській області надіслано протокол стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 вересня 2024 року матеріали судової справи №505/2963/24 передано для розгляду судді Дзюбинському А.О.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 21.06.2024 серії ВАД №305148 зазначено наступне: «…21.06.2024 біля 13год 30хв ОСОБА_1 знаходячись за адресою : АДРЕСА_2 , вчинила сварку зі своїм чоловіком ОСОБА_2 під час якої висловлювалась грубою нецензурною лайкою на зауваження не реагувала, чим вчинила психологічне насильство в сім`ї», правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Судове засідання призначене на 12.08.2024 не відбулось, у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 у судове засідання та відсутністю підтвердження належного її повідомлення про дату та час судового засідання.

19.08.2024 у справу вступив адвокат Дрогобецька Т.Ю. представник ОСОБА_1 .

Судове засідання призначене на 26.08.2024 відкладене, у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання ОСОБА_1 через хворобу (тимчасова непрацездатність з 23.08.2024 по 27.08.2024 відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Подільської міської ради Подільського району Одеської області»).

02.09.2024 до Котовського міськрайонного суду надійшло клопотання адвоката Нікішева О.В., представника потерпілого ОСОБА_2 , про допуск до розгляду у справі потерпілого та вступ у справу в якості представника.

Судові засідання щодо розгляду справи відбулись 06.09.2024 та 20.09.2024.

06.09.2024 Котовським міськрайонним судом у судовому засіданні від представника Лопушанської отримано письмові заперечення стосовно матеріалів про адміністративне правопорушення та клопотання представника потерпілого щодо залучення пояснень на підтвердження наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ст. 173-2 КУпАП.

09.09.2024 надійшло клопотання представника потерпілого про долучення до матеріалів справи доказів, пояснень на підтвердження наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ст. 173-2 КУпАП диск із аудіо-, відеозаписом бодікамери поліцейського, яким складено протокол від 21.06.2024 серії ВАД №305148.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнала, зазначивши, зокрема, у письмових запереченнях про існування тривалого конфлікту із ОСОБА_2 , що пов`язаний із процедурою розірвання шлюбу, поділу майна подружжя, стягнення аліментів.

Представник потерпілого у клопотаннях про долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення пояснень, копій документів, аудіо-, відеоматеріалів, зазначає про триваючу процедуру розірвання шлюбу між його довірителем та особою, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Потерпілий вважає, що для вірного вирішення спірних правовідносин слід дослідити обставини розвитку конфліктних взаємовідносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У судовому засіданні досліджено аудіо-, відеоматеріали з бодікамери працівника Подільського РУП ГУНП, яким здійснено виїзд 21.06.2024 в АДРЕСА_2 , за місцем проживання батьків ОСОБА_1 , допитані свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (батьки ОСОБА_1 ), заслухано позиції представників: ОСОБА_1 адвоката Дрогобецької Т.Ю., ОСОБА_2 адвоката Нікішева О.В.

Потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Представник ОСОБА_1 зазначила, що 21.06.2024 ОСОБА_2 прийшов у житловий будинок, належний батькам ОСОБА_1 , та вчинив там конфлікт з приводу того, що баба та дід відмовились віддати малолітнього онука без відома матері, яка залишила дитину на декілька годин у них для спілкування. ОСОБА_2 всіляко провокував конфлікт, намагався увірватися в дім, погрожував розправою та ображав батьків, які мають хронічні захворювання, такі як хвороба серця, підвищений тиск, у батька перенесений інфаркт. Після телефонного дзвінка матері, ОСОБА_1 приїхала до батьків додому та викликала поліцію. Після прибуття працівників поліції ОСОБА_1 написала заяву, надала пояснення. Окрім того, господарі будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до працівників поліції за допомогою щодо обмеження присутності ОСОБА_2 у них вдома за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки його присутність несе загрозу їх здоров`ю та життю. Працівники поліції, прийняли заяву, опитали усіх присутніх та з незрозумілих (для ОСОБА_1 та її представника) причин, склали протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення сварки ОСОБА_1 , яка звернулась до поліції за захистом - побоюючись за життя та здоров`я своїх батьків, крім того винесли терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства психологічного характеру відносно чоловіка ОСОБА_2 строком на три доби з 15:00 21.06.2024 року по 15:00 24.06.2024 року. Вказує, що звернення до поліції було зі сторони її довірительки, особи на яку склали протокол про адміністративне правопорушення.

Представник потерпілого ОСОБА_2 зазначає, що 14.01.16 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, про що відділом ДРАЦС по м. Котовську та Котовському районі Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області складено актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.01.16 НОМЕР_1 . Вказує, що 03.07.16 у подружжя народився син. Станом на літо 2023 року між подружжям Лопушанських з вини ОСОБА_1 погіршилися відносини, що стало наслідком її звернення до суду з позовом щодо поділу майна подружжя. В той же період часу, у 2023 році, ОСОБА_1 ініційовано подачу позову про розірвання шлюбу та визначенням місця проживання дитини з матір`ю. На фоні зазначених подій ОСОБА_2 втратив будь-яке бажання та не бачить можливості зберегти шлюб, а тому ініціював в березні 2024 року позов щодо розірвання шлюбу, розгляд якого здійснюється судом. В травні 2024 року ОСОБА_1 ініціювала позов до ОСОБА_2 щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 30 тис. грн Протягом цього часу ОСОБА_1 вчинялися наступні дії, метою яких, на думку представника ОСОБА_1 , було здійснення на його довірителя морального та психологічного тиску: шляхом штучного провокування конфліктних ситуацій ОСОБА_1 унеможливила проживання ОСОБА_2 у його власній квартирі разом із нею та їх сумісним сином і його довіритель був вимушений покинути власне житло та став проживати в іншому місці. Коли ОСОБА_2 намагався навіщати свого сина за місцем його проживання або школі, ОСОБА_1 стала чинити перепони.

Суд вважає за необхідне зазначити, що межі розгляду справи про адміністративне правопорушення визначаються даними, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме подіями 21.06.2024 в АДРЕСА_2 , за місцем проживання батьків ОСОБА_1 (відповідно до розділу протоколу «склад адміністративного правопорушення»).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема, прізвища, адреси потерпілих, якщо вони є. Відповідно до ст. 269 КУпАП потерпілим с особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Разом з тим, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому не зазначено прізвища потерпілих.

Також суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Суд зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення, викладена у протоколі, не відповідає тексту диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, с умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вирізняє такі види домашнього насильства:

фізичне насильство, що є формою домашнього насильства, та включає: ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру;

психологічне насильство - насильство, пов`язане з тиском одного члена сім`ї на психіку іншого через навмисні словесні образи або погрози, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

економічне насильство - навмисні дії одного члена сім`ї щодо іншого, спрямовані на позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

З аналізу наведених норм права, вбачається, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, є матеріальним, тобто об`єктивна сторона такого адміністративного правопорушення передбачає настання наслідків як його обов`язкової ознаки.

Самі по собі конфліктні стосунки та вживання нецензурної лексики, не утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Тільки у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, зазначені дії становлять собою об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Протокол від 21.06.2024 серії ВАД №305148, складений щодо ОСОБА_1 не містить відомостей про наслідки, настання яких є обов`язковою умовою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Також, зазначені обставини не підтверджено аудіо-, відеоматеріалами дослідженими у судовому засіданні, не підтверджені поясненнями свідків.

Суд зазначає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, належних в розумінні ст. 251 КУпАП, про спричинення діями ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 наслідків у вигляді фактичного настання психологічної шкоди.

На підставі досліджених доказів та пояснень осіб в судовому засіданні, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та наявність в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим, необхідно провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. ст. 173-2, 247 п.1, 252, 268, 245, 278, 280, 284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ