Справа № 708/401/24
Номер провадження № 3/708/237/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г. розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 348341 від 10.04.2024 року, ОСОБА_1 10 квітня 2024 року о 17 год. 13 хв. в м. Чигирині по вул. Гетьманській керував автомобілем DAEWOO LANOS, д/н НОМЕР_2 , належним ОСОБА_2 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, що не реагують на світло, підвищена жвавість та рухливість), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП "Чигиринська багатопрофільна лікарня" Чигиринської міської ради відмовився, та вчинив дане правопорушення, за яке двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 , будучи в законному порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

А Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. ОСОБА_1 з часу надходження матеріалів до суду справою не цікавився, клопотань про ознайомлення з нею не подавав.

Так, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , куди йому рекомендованою поштою направлялися судові повістки про виклик до суду.

Виходячи з цього, судом докладено всіх розумних зусиль та вичерпано передбачені законом засоби для виклику ОСОБА_1 в судове засідання, а тому вважаю необхідним розглянути справу без його участі, за наявними у справі доказами, беручи при цьому до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя приходить до таких висновків.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя з`ясовує чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є пом`якшуючі та обтяжуючі провину обставини, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясовує інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У відповідності до п.1.3 ПДР України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п.1.9. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Так, провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбачаного ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 348341 від 10.04.2024 року щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння;

даними протоколу серії АЗ № 040665 від 10.04.2024 року про адміністративне затримання ОСОБА_1 ;

даними постанови серії БАБ № 178348 від 10.04.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 126, ч. 4 ст. 126, ст. 36 КУпАП, яка останнім не оскаржена, доказів протилежного суду не надано;

даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.04.2024 року;

даними рапорту поліцейського СРПП ВПД № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 10.04.2024 року щодо неправомірних дій ОСОБА_1 .

Окрім того, відповідно до постанови Чигиринського районного суду Черкаської області від 22.01.2024 року у справі № 708/458/23, яка набрала чинності, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Зазначену постанову ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржував, доказів протилежного суду не надано.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння встановлено і з оглянутого судом диску з відеозаписом подій, що відбувалися 10.04.2024 року під час зупинки ОСОБА_1 , зафіксованих на боді камеру поліцейського № 23 та відеореєстратора № 20, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення разом з іншими доказами.

Зокрема з відеозапису з відеореєстратора 2 IMG 5123 (17:13:54-17:13:57) та 1 IMG 5124 (17:13:57-17:14:02) встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, під`їхав до узбіччя та вийшов з боку водійських дверцят, де знаходився за кермом автомобіля. Підставою зупинки транспортного засобу була наявність у працівників поліції інформації про керування ОСОБА_1 транспортним засобом будучи позбавленим права керування, про що йому було повідомлено працівниками поліції та складено відповідну постанову серії серії БАБ № 178348 від 10.04.2024 року.

За таких обставин, вбачаю в діях ОСОБА_1 ознаки керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачає адміністративну відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 313 КУпАП, постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення санкцією частини статті передбачено стягнення у виді конфіскації майна, особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна.

Відповідно до ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

А згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 348341 від 10.04.2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що належить ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , що виключає можливість його вилучення у останнього, тому транспортний засіб, який може бути у приватній власності правопорушника, не є знаряддям вчинення чи безпосереднім об`єктом даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , який неодноразово протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, а отже на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти правопорушення, враховуючи тяжкість скоєних правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за можливе накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років, без конфіскації транспортного засобу, оскільки він не є власністю правопорушника.

Також відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн., підстав для звільнення від його сплати судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу на користь держави (одержувач: ГУК у Черкаській області/Черкаська область/21081300, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код одержувача: 37930566, рахунок: UA0023001) у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить п`ятдесят одну тисячу гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років, без конфіскації транспортного засобу, який не перебуває у приватній власності порушника.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк одержувача: казначейство України (ЕАП), код одержувача: 37993783, рахунок: UA0026001) судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить шістсот п`ять гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко