ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/158/24 Справа № 695/657/23 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Бойко Н. В. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 695/657/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Орла С.І., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Золотоніського міськрайонного суду м.Черкаси від 12 лютого 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 рік; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, водій ОСОБА_1 18 лютого 2023 року о 16 годині 10 хвилин в с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області, вул. Лугова, 7, керував автомобілем ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічого приладу Драгер ARHK-0126, тест № 895 позитивний - 1,73 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її такою, що винесена з порушенням норм як процесуального права, так і неправильним застосуванням норм матеріального права, представник ОСОБА_1 адвокат Орел С.І. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2024 по справі про адміністративне правопорушення №695/657/23 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністратиного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та закрити провадження на підставі ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працювали однією будівельною бригадою, для роботи вони в рівних частинах склались коштами та купили легковий автомобіль ВАЗ- 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , який оформили на нього.

Вранці 18.02.2023 року ОСОБА_2 легковим автомобілем забрав ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і вони поїхали в с. Коробівка проводить будівельні роботи. В подальшому вони вирішили заїхати до ОСОБА_4 , який повністю з ними не розрахувався за виконання в нього будівельних робіт. Під час розмови з ОСОБА_5 у них виник конфлікт і останній зателефонував своїм знайомим та до поліції. По приїзду працівників поліції на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за дрібне хуліганство, та протокол про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, з яким він не згідний, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Аналогічні покази дали в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Апелянт зауважує, що відеозаписом не зафіксовано будь-яких свідків, які б стверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод самостійно відшукувував докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки з власної ініціативи допитав в судовому засіданні поліцейських ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на чому заперечував захист, та які не були зазначені в списку осіб, які підлягають до виклику в судове засідання. Вказав, що в судовому засіданні дані поліцейські не могли пояснити, чому в них не були включені для фіксації нагрудні відеокамери при приїзді на виклик та отриманні пояснення від свідка ОСОБА_9 та чому відеозапис з нагрудної камери поліцейських не є безперервними та постійно переривався, у зв`язку з чим він не може вважатися належним та допустимим доказом у справі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 18.02.2023, коли він з товаришами їхали до ОСОБА_4 , він не керував автомобілем ВАЗ-21093, за кермом перебував ОСОБА_2 , і він казав працівникам поліції про це, однак ця обставина була проігнорована останніми. Працівники поліції відносно нього склали як протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, так і винесли постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Зазначив, що ним було подано адміністративний позов до Департаменту патрульної поліції про визнання дій працівників поліції протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, який було задоволено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та в його представника - адвоката Орла С.І., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не дотримався.

Висновок міськрайонного суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є помилковим, оскільки відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, справа судом розглянута поверхово та неповно, висновки суду, викладені в постанові, не відповідають дійсним фактичним обставинам справи, зібраним доказам по справі судом надано неправильну правову оцінку, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню , виходячи з наступного.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Разом з тим, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм Правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення, як і не містять доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції у своїй постанові посилається , як на доказ, на відеоматеріали згідно яких ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, апеляційним судом, встановлено, що даний відеоматеріал є непослідовний, фрагментарний.

Крім того, з переглянутого апеляційним судом відеозапису події, що відбулася 18.02.2023 в АДРЕСА_2 за участі ОСОБА_1 встановлено, що працівники поліції приїхали за викликом ОСОБА_4 про вчинення щодо нього хуліганських дій. У спілкуванні з ОСОБА_1 , який з іншими чоловіками - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приїхав до ОСОБА_4 , працівниками поліції було встановлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився, при цьому він не заперечував, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, однак заперечив, що здійснював керування транспортним засобом . Проте, таке його заперечення залишилося поза увагою працівників поліції, і ними не було з`ясовувано та не встановлено хто саме керував транспортним засобом ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Отже, сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , вказаний відеозапис не містить.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, спростовується поясненнями свідка ОСОБА_9 , які він надав безпосередньо в судовому засіданні апеляційної інстанції, та пояснив, що він не може сказати, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, бо приїхав на годину пізніше до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 вже був у дворі, а ОСОБА_2 знаходився біля двору. Поліцейський взяв у нього дані, щоб скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо вчинення хуліганських дій ОСОБА_1 . Пояснення, які склав працівник поліції з його слів, йому не зачитувалися, він їх не читаючи підписав.

Свідок ОСОБА_9 стверджував, що ОСОБА_1 казав працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, а керував ОСОБА_2 .

Проте, як вбачається зі змісту постанови суду першої інстанції, в основу обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП покладено саме пояснення свідка ОСОБА_9 , які він надав працівникам поліції на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , і при цьому суд першої інстанції не допитав свідка ОСОБА_9 безпосередньо в судовому засіданні суду першої інстанції з метою перевірки даних пояснень, хоча стороною захисту таке клопотання заявлялось, чим допустив неповноту розгляду даної справи.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме в частині щодо керування ним транспортним засобом, 18.02.2023 о 16 годині 10 хвилин в АДРЕСА_2 , спростовується рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.02.2024, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задоволено. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №745396 від 18.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП - скасовано, а провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення - закрито. Дане рішення суду є чинним.

Суд першої інстанції у своєму рішенні від 06.02.2024 зазначив, що з переглянутого відеозапису з бодікамери, доданого представником відповідача, відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 , 18.02.2023 о 16:10 год. у с. Коробівка Золотоніського району Черкаської області, вул. Лугова, 7, керував транспортним засобом ВАЗ-21093, відсутність таких відомостей встановлено і апеляційним судом при перевірці законності постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2024, що в свою чергу виключає наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-які належні, допустимі та достовірні докази, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому слід скасувати постанову міськрайонного суду щодо ОСОБА_1 , а провадження по даній справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Орла С.І. - задовольнити.

Постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка