Справа № 199/2594/24
ПОСТАНОВА

іменем України

18.04.2024 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Машкіна Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «РЕСТ.КО», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 163-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «РЕСТ.КО» (м.Дніпро, вул.Празької Весни, буд.26), не подала до установи банку платіжні доручення на перерахування належного до сплати податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість від 22.01.2024 № на суму 88,0 грн. по строку сплати 30.01.2024 року, чим порушено вимоги п.57.1 ст.57 глави 4 розд.ІІ та п.203.2 ст.203 розд. V Податкового кодексу України, в частині несвоєчасного подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати сум з податку на додану вартість, що підтверджено актом камеральної перевірки №4820/04-36-04-08/45255425 від 07.02.2024 року, відповідальність передбачена ст.124 Кодексу та ч.2 ст.163-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилася, викликалася до суду судовою повісткою, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи та забезпечено можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася в судове засідання, тобто добросовісно не виконала процесуальні обов`язки, розгляд справи здійснено у його відсутність на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Частиною 2 ст. ст.163-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В судовому засіданні досліджені такі наявні в матеріалах справи письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення № 8008/04-36-04-08/45255425 від 29.02.2024 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП; акт за результатами перевірки ТОВ «РЕСТ.КО» №4820/04-36-04-08/45255425 від 07.02.2024 року.

Таким чином, в судовому засіданні поза розумним сумнівом встановлено факт неподання посадовою особою підприємства ОСОБА_1 платіжних доручень на перерахування належного до сплати податку на додану вартість.

В той же час, в судовому засіданні не встановлено жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), що є кваліфікуючою ознакою ч.2 ст. 163-2 КУпАП.

Оскільки Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому в даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Так, Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

В пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП, а саме: неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), а зміна правової кваліфікації в даному випадку не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не погіршує її становище.

При цьому, відповідно до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, тобто законодавець передбачає можливість органу (посадової особи), що уповноважений вирішувати справу, за певних умов застосувати щодо порушника такий метод виховного впливу, що не пов`язаний ні з адміністративним стягненням, ні із заходом громадського впливу.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 може бути звільнена від адміністративної відповідальності і відносно неї слід обмежитись усним зауваженням, враховуючи нетривалість порушення.

Відповідно до ч.2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.22, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звільнити за малозначністю від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Н.В. Машкіна