Справа № 167/422/24
Номер провадження 3/167/368/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Гармай І. Т., за участю: секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю., прокурора Солопа В. П. (в режимі відеоконференції), захисника Носкова О. М., особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Луцького зонального відділу військової служби праворядку про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата за призовом під час мобілізації, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

в с т а н о в и в :

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу ЛВЛ № 130 про військове адміністративне правопорушення від 28 квітня 2024 року солдат ОСОБА_2 28 квітня 2024 року о 22 год 00 хв перебував на території тимчасової дислокації військової частини «номер» в АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився про що свідчить висновок № 93 від 28 квітня 2024 року.

Указані дії ОСОБА_2 посадовою особою яка склала протокол про адміністративне правопорушення начальником патруля Луцького ЗВ ВСП помічником начальника групи старшим сержантом ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Позиція учасників справи.

19 червня 2024 року захисником ОСОБА_2 Носковим О. М. подано суду пояснення в яких зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази щодо повноважень ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовців та складання протоколу про військове правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці тимчасової дислокації військової частини із застосуванням технічного приладу «Drager» та матеріали справи таких відомостей не містять. Звертає увагу, що згідно протоколу огляд проводився в присутності двох свідків, проте свідок ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_4 є командирами взводу та командиром відділення взводу військової частини «номер», а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності перебуває із зазначеними свідками у відносинах підлеглості. Про що також у своїх письмових поясненнях підтвердив свідок ОСОБА_3 . Таким чином, вказані особи не можуть бути свідками у даній справі, що є порушенням процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до п. 6 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду. Вказує, що використання спеціальних технічних записів відеозапису не здійснювалося, акту медичного огляду стану сп`яніння відносно ОСОБА_2 складено не було. Зазначає, що відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне затримання, однак в порушення ч. 3 ст. 261 КУпАП особою, яка складала протокол про адміністративне затримання не повідомлено центр з надання безоплатної правничої допомоги, чим грубо порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист. За наведених обставин, вважає, що належних, допустимих та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП немає, а відтак провадження у справі необхідно закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні 19 червня 2024 року ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи 04 липня 2024 року в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Захисник Носков О. М. в судовому засіданні просив розгляд справи проводити у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вказавши, що він уповноважений на захист інтересів останнього.

Інші учасники не заперечували щодо розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Керуючись ч. 2 ст. 268 КУпАП, суддя вважає можливим розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні захисник Носков О. М. підтримав подані письмові пояснення, наголосивши про порушення порядку огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП був складений з порушеннями, тому провадження у справі відносно ОСОБА_2 необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що провести огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння на місці вчинення правопорушення не мав можливості у зв`язку з відсутністю спеціальних технічних засобів, а тому останній був доставлений у КП «Волинську обласну психіатричну лікарню м. Луцька» для проведення такого огляду. В медичному закладі ОСОБА_2 від проведення огляду відмовився. Пояснив, що свідків в медичному закладі при фіксуванні відмови від проходження огляду не було, а зазначені вони в протоколі про адміністративне правопорушення безпосередньо під час його складання - місці дислокації несення служби в с. Кобче Луцького району. Крім цього, повідомив, що допускає ймовірність перебування у відносинах підлеглості ОСОБА_2 та свідків указаних в протоколі.

Суддя, заслухавши прокурора, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, особу, яка склала протокол про військове адміністративне правопорушення, дослідивши протокол про військове адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, доходить такого висновку.

Застосоване суддею законодавство

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено у ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя не уповноважений перекладати цей обов`язок на себе.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП полягає у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Кваліфікуючою ознакою ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є вчинення правопорушення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

На території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався і продовжує діяти до цього часу.

Відповідно до Закону України № 2839-ІХ від 13 грудня 2022 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» Кодекс України про адміністративні правопорушення було доповнено ст. 266-1, яка набула чинності 27 січня 2023 року.

Стаття 266-1 КУпАП визначає чіткий і детальний порядок огляду військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування їх під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказаною статтею зокрема передбачено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Згідно з ч. 5-7 ст. 266-1 КУпАП, складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 10 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12 січня 2024 року № 32 (далі Порядок) уповноважена посадова особа забезпечує проведення огляду військовослужбовця/ військовозобов`язаного у закладі охорони здоров`я.

Пункт 11 вказаного Порядку визначає, що у разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.

Приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП визначено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Висновок судді та мотиви прийнятого судового рішення.

Як вбачається з протоколу ЛВЛ № 130 про військове адміністративне правопорушення від 28 квітня 2024 року солдату ОСОБА_2 ставиться в провину те, що 28 квітня 2024 року о 22 год 00 хв перебував на території тимчасової дислокації військової частини «номер» в АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посадовою особою надані: протокол ЛВЛ № 22 про адміністративне затримання від 28 квітня 2024 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 квітня 2024 року з зазначенням у графі «Висновок огляду» - від медичного огляду відмовився, протокол про військове адміністративне правопорушення, копії пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , копію паспорта, витяг із наказу командира військової частини А «номер» (по стройовій службі) № 12 від 03 жовтня 2023 року та копію наказу командира військової частини А «номер» (по стройовій частині) від 29 грудня 2023 року № 90.

Суддя зауважує, що обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Як кожен доказ окремо, так і вся їх сукупність, підлягають оцінці. Правильна оцінка доказів - це найважливіша умова прийняття законного, об`єктивного, обґрунтованого, і правильного рішення у справі. Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи.

Суддею вище наведено установлений Законом порядок проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду даної справи встановлено, що визначений ст. 266-1 КУпАП порядок проведення огляду на стан сп`яніння особою, яка склала протокол, дотриманий не був. Зокрема, під час проведення огляду ОСОБА_2 (фіксації відмови від проходження огляду) технічні засоби відеозапису не застосовувалися та свідки безпосередньо у медичному закладі присутніми не були. Відсутність відеозапису та свідків підтвердив в судовому засіданні також ОСОБА_1 уповноважена посадова особа, яка склала протокол про військове адміністративне правопорушення. Зазначені в протоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були зазначені особою, яка складала протокол ОСОБА_1 під час складання протоколу в місці дислокації ОСОБА_2 в. с. Кобче.

За таких обставин, огляд ОСОБА_2 був проведений із порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, у зв`язку з чим такий огляд відповідно до ч. 9 ст. 266-1 КУпАП вважається недійсним.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява № 25).

Згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, суддя наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП стосовно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172-20, 247, 251, 256, 283, 285, 289, 291 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І. Т. Гармай