Справа № 643/6556/23
Провадження № 3/643/489/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024

03 липня 2024 року місто Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О. розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10.07.2023, 10.07.2023 о 20:55 годині у м. Харкові по м-ну Конституції у м. Харкові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість ходи, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відносно ОСОБА_1 10.07.2023 складено адміністративний протокол серії ААД № 517853 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

03.07.2024 в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, надав суду пояснення.

03.07.2024 в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Сорока О.О. заявила клопотання про витребування доказів стосовно поліцейського, у задоволенні якого судом відмовлено на місці.

У попередніх судових засіданнях 03.04.2024 та 26.06.2024 були допитані як свідки: інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенант поліції Чушенко С.В., інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Скоробатюк А.А., а також ОСОБА_2 .

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення сторін по справі та свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Положеннями ст. 266 Кодексу про адміністративні правопорушення визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п.п. 6,7 Розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 10.07.2023 о 20:55 годині у м. Харкові по м-ну Конституції у м. Харкові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість ходи, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, водій притягується до адміністративної відповідальності у разі: Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

03.07.2024 в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що 10.07.2023 виконував своє останнє замовлення в службі таксі, відвозив пасажира. На м-ні Фейєрбаха у м. Харкові його автомобіль зупинили працівники патрульної поліції та попрохали пред`явити документи. ОСОБА_1 надав поліцейським свої документи. У подальшому поліцейські запропонували проїхати в медичний заклад для проходження огляду, на що ОСОБА_1 погодився. ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що необхідно зателефонувати власнику автомобіля, щоб він під`їхав, оскільки автомобіль не перебуває у власності ОСОБА_1 і він непокоївся залишати його без нагляду. Зателефонував власнику. При цьому, поліцейські ще до приїзду власника автомобіля почали складати адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Після чого ОСОБА_1 вирішив самостійно пройти медичний огляд на стан сп`яніння, та проїхав разом із власником автомобіля на вул. Ахієзерів у м. Харкові в наркологічний диспансер. Однак огляд не пройшов, оскільки не мав при собі направлення на такий огляд. ОСОБА_1 наполягав на тому, що не відмовлявся від проходження медичного огляду, жодних наркотичних речовин не вживав. Після зупинки транспортного засобу, поліцейські не повідомили причину зупинки.

У попередньому судовому засіданні 03.04.2024 допитаний як свідок інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенант поліції Чушенко С.В., який пояснив, що 10.07.2024 в темну пору доби, на м-ні Фейєрбах у м. Харкові було зупинено автомобіль Hyundai Sonata сірого або сріблястого кольору, під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки транспортного засобу було порушення водієм правил дорожнього руху, на скільки пам`ятає ОСОБА_3 . Безпосередньо з водієм спілкувався інший член екіпажу поліції ОСОБА_4 , а тому ОСОБА_3 мало пам`ятає подробиць з тих подій. Зазначив, що водію було запропоновано проїхали до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. З водієм було багато дискусій з цього приводу. Додатково було викликано ще екіпаж патрульної поліції. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, від якого останній відмовився. У подальшому, за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, було складено протокол. На питання адвоката повідомив, що пам`ятає пасажирку, яка була в автомобілі ОСОБА_1 та те, що ОСОБА_1 викликав когось із свого керівництва на місце події. Інших суттєвих деталей не пам`ятає, оскільки події відбувалися давно.

Також, 03.04.2024 в судовому засіданні був допитаний як свідок інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП Скоробатюк А.А., яка пояснила, що влітку 2023 року на м-ні Фейєрбаха у м. Харкові екіпажом патрульної поліції у складі якого вона перебувала було зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 Автомобіль зупинено в темний час доби. Причиною зупинки було, скоріше за все, порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, але точно не пам`ятає. При перевірці документів, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. З водієм особисто майже не спілкувалася, спілкувалися її колеги. На питання захисника зазначила, що пам`ятає пасажирку, яка була в автомобілі ОСОБА_1 . Інших суттєвих подробиць не пам`ятає, оскільки події відбувалися давно.

26.06.2024 в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що ОСОБА_1 орендує у нього автомобіль. Раніше із ОСОБА_1 працювали разом, мають дружні відносини. Зазначив, що 10.07.2023 пізно ввечері йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що його зупинили поліцейські, які вбачають в нього ознаки сп`яніння. ОСОБА_1 попрохав його приїхати на місце події та супроводжувати. ОСОБА_2 приїхав приблизно через хвилин 30-40. Коли прибув на місце події, то протокол відносно ОСОБА_1 вже був складений. Пам`ятає, що на місці події були присутні троє поліцейських, які, на його думку, вели себе агресивно. За присутності на місці події ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння. Коли з місця події вже всі роз`їхалися, то ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 проїхали в медичний заклад, з метою проходження останнім огляду на стан сп`яніння, однак йому було відмовлено з причин відсутності направлення на такий огляд.

Зазначені обставини і доводи ОСОБА_1 та його захисника знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Так, як зазначено поліцейськими в адміністративному протоколі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (підвищена жвавість ходи, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

На підтвердження викладених в протоколі обставин, до протоколу поліцейськими додано DVD диски з відеофайлами.

Судом оглянуто відеозаписи з місця події.

З відеозаписів вбачається, що 10.07.2023 о 20:55 годині поліцейські зупинили автомобіль «Hyundai Sonata» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . На вимогу поліцейських, ОСОБА_1 надав усі необхідні документи. Одразу після перевірки документів, поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 одразу ж погодився. Далі, на неодноразові повідомлення поліцейським з боку ОСОБА_1 про те, що він потребує правової допомоги, викликав захисника та чекає нього, поліцейські повідомили, що «захисник нам не потрібен». Крім того, на вимогу ОСОБА_1 до поліцейських повідомити причину зупинки транспортного засобу, поліцейські відповіли, що нібито надійшло повідомлення, що водій вказаного транспортного засобу може перебувати у стані сп`яніння. На відеозаписах чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та не намагався уникнути такого огляду. Однак, поліцейські відмовилися зачекати захисника ОСОБА_1 , якого останній викликав на місце події та склали протокол за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на початку спілкування з поліцейськими одразу ж погодився на їх пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та проїхати на огляд до медичного закладу.

Відеозаписи взагалі не містять даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

При аналізі оглянутих судом відеозаписів, доданих до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що обставини викладені в них, не спростовують доводів ОСОБА_1 та його захисника, а події, які зафіксовані на відео не відповідають обставинам, викладеним в адміністративному протоколі.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів і саму подальшу процедуру виявлення водія у стані сп`яніння.

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а правоохоронці можуть зупиняти авто, лише коли є факт правопорушення.

Як видно з відеозапису, поліцейські не повідомили ОСОБА_1 на його вимогу причину зупинки транспортного засобу. Зазначили, що нібито надійшло повідомлення, що водій автомобіля може перебувати у стані сп`яніння.

При цьому, як вбачається із рапорту поліцейського від 10.07.2023, який міститься в матеріалах справи, 10.07.2023 на м-ні Фейєрбаха у м. Харкові екіпажом поліцейських помічено автомобіль «Hyundai Sonata» державний номерний знак НОМЕР_1 та зупинено.

Жодної інформації про причину зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 рапорт поліцейського не містить, доказів у підтвердження законності зупинки транспортного засобу матеріали справи не містять, а з боку поліцейських суду не надано.

Отже, вказані інспекторами патрульної поліції у протоколі обставини, викликають у суду сумнів щодо їх достовірності.

Далі, відповідно до п. 11 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи, зокрема, і відеозапис не містять підтвердження того, що з боку поліцейських ОСОБА_1 на місці події належним чином роз`яснені його права, передбачені діючим законодавством.

Більше того, на повідомлення ОСОБА_1 про те, що він потребує правової допомоги та чекає на захисника, якого викликав на місце події, поліцейські відреагували незадовільно та повідомили, що не мають наміру чекати адвоката, оскільки він не потрібен.

Відтак, є достатні підстави вважати, що працівниками патрульної поліції, якими складено протокол відносно ОСОБА_1 та інші процесуальні документи у справі про адміністративне правопорушення, порушено та обмежено процесуальні права останнього, в тому числі право на захист. Не було роз`яснено права та обов`язки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, передбачені діючим законодавством. Вказане є грубим порушенням права на захист особи у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За результатами вивчення матеріалів справи та огляду відеозаписів, суд дійшов висновку, що обставини викладені та відображені в них, не спростовують доводів представника ОСОБА_1 та його захисника, події, які зафіксовані на відео не відповідають обставинам, викладеним у адміністративному протоколі.

Відтак, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративний матеріал не містить.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Закон виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення, то відсутній склад правопорушення в цілому.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та збирати інші докази, ніж ті, що надані сторонами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з викладеного вище, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейськими, які склали протокол не надано, та яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні встановлено не було, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, направлених на відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, тощо.

Отже, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення: Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, є правові підстави для закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 245, 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О. Сугачова