Провадження №: 3/752/5224/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання - АДРЕСА_1
за участі ОСОБА_1 , захисника Ніколенка Є.А.,

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 859068 від 18.05.2024, що складений з посиланням на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (надалі по тексту - протокол).

Відповідно до зазначеного протоколу 18.05.2024 о 20:40 у м. Києві по вул. Саперно-Слобідській, 57 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: (виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на зміну освітлення, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Також у протоколі зазначено, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В якості доказу події та складу адміністративного правопорушення до протоколу приєднано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (надалі по тексту - направлення), відеозаписи з місця зупинки, вміщені на компакт диск для лазерних систем зчитування, відомості щодо особи та транспортного засобу з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України (АРМОР), постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2180872 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобів не маючи при собі посвідчення водія, полісу; невиконання вимог дорожнього знака 4.1 "рух прямо" - здійснив розворот в зоні дорожнього знака), розписку про відсторонення від керування.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 надав усні пояснення, з яких слідує, що 18.05.2024 він дійсно керував автомобілем Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався у Голосіївському районі, бачив на дорозі патрульних поліцейських, здійсни в поворот у місці, яке, за твердженнями працівників патрульної поліції, для цього не пристосовано, проте, на його думку в цьому місці є конкуренція дорожніх знаків і дорожньої розмітки і він керувався саме дорожніми знаками, що, у кінцевому підсумку, призвело, до того, що відносно нього було винесено постанову про накладення штрафу за порушення Правил дорожнього руху через невиконання вимог дорожнього знаку. Також він дійсно не мав при собі посвідчення водія. У той же час наркотичні засоби він не вживає, у стані наркотичного сп`яніння не перебував, займається волонтерською діяльністю і часто задіяний у доставці гуманітарних засобів, керуючи автомобілем. На запитання поліцейських сказав, що не проїде з ними до лікаря нарколога, адже йому пояснили, що це його право.

Згідно з письмовим клопотанням захисника, провадження у справі підлягає закриттю в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність доказів вчинення його підзахисним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та порушення прав ОСОБА_1 . Зокрема, у ході свого виступу та у письмовому клопотанні захисник вказав, що:

- відеозапис, приєднаний до протоколу, розпочинається о 20:20:20 сек. 18.05.2024 та фіксує факт зупиненого авто, яке перебуває на узбіччі дороги, де за кермом перебуває ОСОБА_1 , тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення вказується, що ОСОБА_1 нібито керував автомобілем о 20:40, хоча з відео слідує, що керування не відбувалося. Тобто протокол не відповідає вимогам щодо фіксування часу вчинення адміністративного правопорушення;

- з відеозапису слідує, що у ОСОБА_1 не було виявлено жодних ознак, про які йдеться у протоколі про адміністративне правопорушенні і такі ознаки фактично були відсутні. поведінка ОСОБА_1 була адекватна і прогнозована, спілкування з патрульними поліцейськими відбувалося за його чіткої вимоги, відсутності різких рухів, недоречних висловлювань тощо;

- до матеріалів справи приєднано направлення на огляд водія на стан сп`яніння, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 було доставлено на огляд, хоча це не відповідає дійсності і ніхто його на огляд до медичного закладу не доставляв, а самому ОСОБА_1 це направлення не вручали.

Заслухавши пояснення водія, доводи захисника, вивчивши подане клопотання, проаналізувавши фактичні обставини, керуючись завданнями КУпАП за ст. 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за ст. 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за ч. 1 ст. 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 247 цього Кодексу, суд (суддя) вважає наявними підстави для закриття провадження у справі в порядку п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, зважаючи на наступне.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Крім того, за змістом ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок № 1103).

Пунктом 3 Порядку № 1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Пунктом 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 4 розділу І названої Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (із змінами і доповненнями) зазначено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пунктом 6, 7 Порядку № 1103 встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У п. 8 Порядку № 1103 закріплено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно з. п. 8 розділу ІІ Інструкції 1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Пунктами 11, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 унормовано, що оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 закріплено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

За наслідками дослідження відеозаписів, які приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення суд (суддя) встановив, що пояснення, надані в судовому засіданні ОСОБА_1 , відповідають дійсності. Так, з відеозаписів слідує, що відеозапис розпочинається о 20:20 та значна його частина стосується розбору ситуації щодо того, чи дійсно мало місце порушення ОСОБА_1 порядку здійснення маневру розвороту і чи відповідали його дії вимогам дорожніх знаків. При цьому обговорення відбувалося у спокійному форматі на засадах взаємоповаги між водієм та патрульними поліцейськими. Після винесення постанови про накладення штрафу в сумі 425,00 грн, поліцейський запитав у водія, чи не перевозить він щось незаконне, на що останній відповів, що не перевозить і може показати все. Поліцейський перевірив вміст багажного відділення автомобіля і попросив у водія, коли той відповів на телефонний дзвінок, хвилинку його уваги, зокрема попросив подивитися йому в очі, посвітив ліхтариком та запитав, чи не вживав водій незаконні препарати, заборонені в обігу речовини, на що водій відповів, що не вживав. Після цього поліцейський сказав, що пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, зауваживши, що відмовитися від огляду - це право водія. ОСОБА_1 сказав, що відмовляється від проходження огляду та їде своєї дорогою, на що патрульний поліцейський роз`яснив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Відповіді ОСОБА_1 на запитання суду (судді) цілком узгоджуються з дослідженими відеозаписами, де не відображено ні моменту зупинки автомобіля, ні з`ясування ознак наркотичного сп`яніння у водія, ні повідомлення останнього про те, що відносно нього застосовується процедура огляду на стан сп`яніння, ні роз`яснення прав та обов`язків.

Більше того, з дослідженихвідеозаписів не вбачається наявності у ОСОБА_1 явних ознак наркотичного сп`яніння, які можна виявити шляхом візуального спостереження за поведінкою та зовнішнім виглядом особи. Поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова відображені на відео файлах ОСОБА_1 цілком відповідають обстановці, водій поводить себе урівноважено, проте без проявів надмірної рухливості і збудження, що притаманні стану поведінки осіб, які перебувають під впливом психотропних і наркотичних речовин, без надмірної веселості, розсудливо спілкується з поліцейськими. На відео не зафіксовано різкої зміни забарвлення шкірних покривів, тремтіння пальців рік.

У той же час поліцейський не сказав, що зіниці очей, куди він світив ліхтариком, не реагують на світло.

Суттєвим при розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення є те, що у стороннього спостерігача повнолітнього віку, який не має жодної медичної підготовки, при перегляді відеозаписів не мало виникати сумнівів у тому, що ОСОБА_1 не мав ознак алкогольного та/або наркотичного сп`яніння, не характеризувався станом зміненої свідомості.

Відсутність дійсних ознак наркотичного сп`яніння у водія не може слугувати підставою для застосування до нього процедури огляду на стан сп`яніння та мати наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як вказувалося вище, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто проходження огляду на стан сп`яніння є обов`язком, а не правом водія, а тому вказівка працівників поліції на наявність у водія права відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння та, більше того, пройти його особисто, не відповідає чинному законодавству та викиданим вище положенням КУпАП, Інструкції № 1452/735, Правил дорожнього руху.

У силу ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди в Україні застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Відповідно до практики Європейського суду з прав людинипід провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі "Раманаускас проти Литви" 05.02.2008).

Вказівка працівника поліції на право водія відмовитись від проходження огляду не відповідають вимогам наведених вище приписів законодавства, а тому задокументована у протоколі від 18.05.2024 відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не може бути оцінена як ухилення водія від огляду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також ст. 6 Конвенції визнає за обвинуваченим право бути негайно і детально поінформованим не лише про "причину" обвинувачення, тобто про висунені проти нього матеріальні факти, на яких ґрунтується обвинувачення, а й про "характер" обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (рішення у справах "Маточча проти Італії", § 59; "Пенєв проти Болгаріі", §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого про зміст пред`явленого обвинувачення повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, шляхом створення інформації без повідомлення про неї стороні захисту (рішення у справі "Маточча проти Італії", § 65).

Аналізуючи викладене, суд (суддя) зауважує, що дотримуючись принципу правової визначеності, який є складовою принципу верховенства права, держава повинна зробити текст закону легко доступним; вона також зобов`язана дотримуватись законів, які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю; передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед (до його застосування) та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

Суб`єкти владних повноважень, які діяли від імені держави, а саме: інспектори патрульної поліції при застосуванні до кермувальника автомобіля процедури, яка мала ознаки процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, зобов`язані були пояснити водієві, що у нього виявлено так звані ознаки наркотичного сп`яніння, перелічити їх, повідомити про те, що до водія застосовується процедура огляду на стан сп`яніння, роз`яснити порядок цієї процедури і послідовність проходження огляду саме на стан наркотичного сп`яніння та, у жодному разі, не повідомляти, що водій має право відмовитися від проходження огляду, адже це прямо суперечить чинному законодавству - п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Описані дії повністю не відповідають принципу правової визначеності та порядку проходження огляду на стан сп`яніння водія.

Враховуючи все викладене, складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 видається безпідставним через відсутність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже підстав вважати, що водій дійсно мав ознаки наркотичного сп`яніння та умисно, усвідомлено ухилився від проходження обов`язкового огляду стан наркотичного сп`яніння, не встановлено.

Водночас відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є зміцнення законності.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Установлені обставини не дозволяють установити склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доводять обставин наявності у водія ознак сп`яніння та факт ухилення водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому провадження у справі підлягає закриттю в порядку п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, де унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заперечення захисника в частині відсутності на відеозаписах факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом відхиляються як безпідставні і недоречні, адже ОСОБА_1 самостійно і добровільно пояснив, що він керував автомобілем, пояснив, що на очах у поліцейських допустив, як виявилося, порушення вимог дорожнього знаку і його зупинили працівники поліції, що доводиться і самим відеозаписом, тоді як відповідно до ст. 266 КУпАП відеозапис моменту керування транспортним засобом не вимагається.

Посилання захисника про невідповідність протоколу дійсним обставинам, зокрема часу керування відхиляються, оскільки сукупність наявних доказів є достатніми для уточнення часу, в якій водій дійсно керував транспортним засобом і переміщувався на ньому. Більше того, для розгляду справи по суті розходження у 20 хв. часу не є критичним.

Щодо решти можливо непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) зазначає наступне. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 38, 130, 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко