Справа № 524/853/24
Провадження 3/524/735/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області Малтиз А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Кременчуцького РУП Головного Управління Національної поліції у Полтавській про притягнення , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає : АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст..173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 370605 від 13.01.2024 року зазначено, що 24.12.2023 року приблизно о 09 годині 00 хвилин в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 знаходячись в п`яному стані виражався брутальною лайкою в сторону оператора 102 , а саме ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення передбачене ст.173 КУпАП .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що розмовляв з оператором 102 на підвищених тонах , але не виражався нецензурною лайкою .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а тож підприємств, установ та організацій.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення долучено пояснення ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_3 , пояснення ОСОБА_2 , рапорт.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 370605 від 13.01.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення 24.12.2023 року приблизно о 09:00 . Відповідно до пояснень ОСОБА_4 дзвінок від ОСОБА_1 надійшов 24.12.20223 року о 16:06. Відповідно до пояснень ОСОБА_2 дзвінок від ОСОБА_1 надійшов 24.12.2023 року о 16:46 . Доказів того ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння телефонуючи 24.12.2023 року приблизно о 09 годині 00 хвилин на лінію 102, не надано.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства (показання свідків, фото, відео, звукофіксація вказаних подій)саме о 9:00 24.12.2023 року матеріали справи не містять.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП України є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки належні та допустимі докази в інкримінованому йому правопорушенні, визначеному ст. 173 КУПАП в матеріалах справи відсутні.

В силу ч.2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказана норма закону є імперативною, при цьому положення КУпАП не визначають повноважень, підстав та обов`язку для суду збирати докази.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, судовий збір на підставіст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 40-1, ст.173, 245, 251, 252, 256,283, 285, 289, 291,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подається до Полтавського Апеляційного суду через Автозаводський районний суд м Кременчука.

Суддя Автозаводського районного

суду м. Кременчука Андрій МАЛТИЗ