П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1512/23

Провадження №3/943/25/2024

04 липня 2024 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Шендрікова Г.О. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від ВП №2 Золочівського Р ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, українця, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності притягувався,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02.08.2023 року серії ААД № 548143 гр. ОСОБА_2 02.08.2023 року о 21 год. 15 хв. в м. Буськ по пл. Ринок, 25 Золочівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Малиняк В.А., який діє в інтересах ОСОБА_2 заявив клопотання, в якому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Звертає увагу суду на те, що 02.08.2023 року ОСОБА_2 знаходився в своєму автомобілі, що був припаркований біля багатоквартирного будинку в місті Буськ на Площі ринок. Автомобіль перебував в нерухомому стані, двигун автомобіля був вимкнутий. ОСОБА_2 , є інвалідом 2 групи, по причині захворювання гіпертонія. В цей день внаслідок раптових приступів гіпертонічного кризу самопочуття його різко погіршилося, тому він сидів в своєму авто і чекав доньку, яка повинна була прийти та поїхати з ним в Буську ЦРЛ на обстеження. Саме в цей день, після незаконних дій поліції ОСОБА_2 , був госпіталізований в Буську ЦРЛ, що підтверджується випискою №2771 та перебував на стаціонарному лікуванні з 02.08.2023 по 08.08.2023 року. В момент коли ОСОБА_2 , вийшов зі свого автомобіля для того, щоб подихати свіжим повітрям, та піти в аптеку для виміру тиску до нього підійшли працівники поліції, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та з невідомих причин почали звинувачувати його в тому, що він цитую «не включає поворотів». На такі зауваження поліцейських ОСОБА_5 сказав їм, що він не їхав автомобілем, тому не розуміє про що вони говорять. Незважаючи на це, поліцейські продовжуючи свої незаконні дії, почали застосовувати до ОСОБА_5 фізичну силу, що є зафіксовано на відеозаписі, та наполягати, щоб він проїхав з ними в лікарню для проходження огляду. ОСОБА_5 ще раз сказав поліцейським, що він не керував транспортним засобом, нікуди не збирався їхати, тому їхні вимоги щодо нього є незаконними. ОСОБА_6 , як адвокат Степанюка В. Є., побачив даний конфлікт так як перебував неподалік, тому підійшов і запитав, яка причина даного конфлікту. Працівники поліції сказали, що ОСОБА_5 їхав автомобілем, тому він має виконати їхні вимоги та проїхати з ними в лікарню. В цей час ОСОБА_5 ще раз повторив в моїй присутності, що він автомобілем не їхав в цей день, жодних протиправних дій не вчиняв, а тому поліцейські вчиняють відносно нього незаконні дії. На неодноразові прохання ОСОБА_6 , як захисника припинити незаконні дії поліції, а також надати докази керування автомобілем, вчинення ОСОБА_2 , будь-яких адміністративних правопорушень останнім, працівники поліції жодним чином не відреагували. Після цього приїхала донька ОСОБА_2 , та вони разом поїхали в лікарню, де ОСОБА_2 , був госпіталізований на стаціонарне лікування. Поліцейські не оформляли жодних адміністративних матеріалів в присутності ОСОБА_2 . Про перебування в Буському районному суді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності він дізнався з судової повістки про виклик до суду. Вказані обставини підтверджені відеозаписами, наявними в матеріалах справи, та показаннями свідків безпосередньо допитами в судовому засіданні. Вважає, що матеріалами справи не підтверджено належними і допустимими доказами факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому на думку захисту справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Свідок ОСОБА_7 , будучи допитаним в судовому засіданні, повідомив про те, що 02.08.2023 року він проходив в м. Буську по пл. Ринок, побачив ОСОБА_2 , який стояв біля свого транспортного засобу. Коли він йшов назад то побачив, що біля ОСОБА_2 стояли працівники поліції. Пояснив, що не бачив як ОСОБА_2 керував транспортним засобом. Машина стояла збоку. ОСОБА_2 повідомив йому, що він погано себе почуває. З його вигляду не було видно, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_8 , будучи допитаним в судовому засіданні, повідомив про те, що 02.08.2023 року він вечеряв в ресторані "Греміум", туди ж прийшов ОСОБА_2 . Вони з одновкласницею були за сусіднім столиком. Він чув, як у ОСОБА_2 виникла словесна перепалка з офіціанткою, яка хотіла на нього викликати працівників поліції. Коли свідок вийшов на вулицю то працівники поліції стояли біля ОСОБА_2 , однак той не був за кермом транспортного засобу. Він просто стояв біля машини.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом з тим, оцінивши надані суду докази в сукупності з точки зору їх належності, допустимості та об`єктивності, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 необхідно закрити, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, включення портативного відео реєстратора (який закріплюється на форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) поліцейських під час здійснення повноважень) відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З огляду на викладене, матеріали справи не дають підстави дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки надані докази є суперечливими, медичні результати відсутні.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджений належними і допустимими доказами при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 36, 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Г. О. Шендрікова