ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7951/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 20 листопада 2024 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 листопада 2024 року серії ВАБ № 232379, ОСОБА_1 09 листопада 2024 року о 03 год. 43 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ахматової, 49, висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції в громадську місці, а також словесно погрожував фізичною розправою, шарпав за формений одяг поліцейських в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП не визнав та суду пояснив, що 09 листопада 2024 року вони йшли додому з товаришем, який є військовим, при цьому зауважив, що жодних протиправних дій не вчиняли. Далі до них різко під`їхав автомобіль патрульної поліції, з якого вийшов поліцейський, та який в подальшому безпричинно і незаконно почав вимагати пред`явити документи, а надалі здійснив його затримання. Декілька разів наголошував, що працівники поліції безпричинно «чіплялись» до нього, а потім його взагалі поліцейські скрутили і він упав. Одразу після цього його поліцейські безпричинно кинули на бруківку та незаконно наділи кайданки. Надалі повезли у відділення поліції, де з метою виправдання своїх незаконних дій почали складати на нього протокол про адміністративне правопорушення. На його прохання до працівників поліції надати докази того, що він виражався нецензурною лайкою, чіплявся до працівника поліції, таких доказів не було надано. Вважав, що притягнення його адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП є незаконним та просив закрити провадження у справі.

Адвокат Грищенко О.М. суду пояснив, що поведінка ОСОБА_1 обумовлена висловленням незгоди діями працівників поліції стосовно його зупинки і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Звертав увагу, що ОСОБА_1 провокували працівники поліції, образливо висловлювалися у його бік, що і викликало необхідність відстоювати себе. Зазначене також підтверджується і відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. Таким чином на його думку у справі відсутні належні та допустимі докази вчинення вказаного адміністративного правопорушення. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката, дійшла таких висновків.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, а саме за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 232379 від 09 листопада 2024 року, складений стосовно ОСОБА_1 , рапорт працівників поліції, DVD-R з бодікамери поліцейських.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ОСОБА_1 та його адвокатом не заперечувалось перебування правопорушника 09 листопада 2024 року о 03 год. 43 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ахматової, тобто під час дії комендантської години.

Суддею досліджено відеозапис з бодікамери працівників поліції № 472733, з якого вбачається, що ОСОБА_1 знаходячись на вулиці під час дії комендантської години, на вимогу поліцейського надати документи, що посвідчують його особу проігнорував слова працівника поліції, супроводжуючи це нецензурними словами (03 хв. 26 с. відеозапису), на що поліцейський продовжував висловлювати прохання надати документи, що посвідчують його особу, на що ОСОБА_1 повторно відмовився, почав поводити себе агресивно та зухвало, словесно ображав нецензурною лайкою та неприйнятними словами працівників поліції (06 хв. 30 с., 7 хв. 50 с., 8 хв. 10 с. відеозапису). Далі працівниками поліції був попереджений ОСОБА_1 , що в разі, якщо останній не припинить висловлюватись у грубій формі стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, після чого він продовжив вживати нецензурну лайку та спілкуватись з інспектором на підвищених тонах. На відео також зафіксовано, як ОСОБА_1 шарпає поліцейських за формений одяг, розмахує руками, погрожує працівникам поліції фізичною розправою, на вимогу поліцейського не реагує. Надалі ОСОБА_1 було затримано та доставлено до відділення поліції де останній продовжував поводити себе агресивно, ображав нецензурною лайкою працівників поліції та погрожував їм фізичною розправою, демонстрував зневагу щодо норм моральності. Вказані дії тривали досить значний час, свідками яких були сторонні особи. (01 год. 11 хв. 20 с., 01 год. 17 хв. 55 с., 01 год. 18 хв. 30 с. відеозапису).

Проаналізувавши та зіставивши в судовому засіданні вказаний відеозапис вбачається, що ОСОБА_1 своєю зневажливою поведінкою в сторону працівників поліції, безпричинно з хуліганських мотивів бажав показати свою зверхність та винятковість, при цьому перебуваючи у громадському місці, тобто мав місце хуліганський мотив.

При цьому суддя критично відноситься до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його адвоката, у яких вони зводить усі події, що відбувалися 09 листопада 2024 року на свою користь, звинувачуючи працівників поліції у провокуванні конфлікту, втім суддя не бере до уваги непослідовні та нестабільні пояснення, позаяк такі ґрунтуються на власній інтерпретації подій, але не доведені у судовому засіданні жодним доказом та спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом, який дає можливість суду повно та об`єктивно дослідити його, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З приводу ряду інших дрібних порушень з боку поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, суддя вважає їх такими, що не заслуговують на увагу з тих підстав, що важливе значення мають не самі порушення, а їх істотність по відношенню до основних прав та свободи людини, але таких під час розгляду справи не встановлено.

Суддя зауважує, що істотними порушеннями прав та свобод людини слід визнавати такі, які перешкодили чи не дали можливості особі у повному обсязі реалізувати права та свободи, передбачені Конституцією України та законами України, міжнародними договорами.

Між цим, таких порушень не було встановлено, а адвокатом не зазначено.

Виходячи з наведеного, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження та доводиться зібраними у справі доказами, з яких підтверджується, що дійсно 09 листопада 2024 року він у громадському місці під час комендантської години висловлювалася нецензурною лайкою в бік працівників поліції, й окрім того, словесно погрожував фізичною розправою, шарпав за формений одяг поліцейських в особі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Отже, ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП .

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції ст. 173 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, яке відбулося під час комендантської години в умовах воєнного стану, особи порушника, який вину не визнав, належних висновків для себе не зробив, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, зокрема продовження протиправних дій досить тривалий час незважаючи на вимогу поліцейських припинити їх, вважаю, що стягнення у виді громадських робіт у розмірі, що передбачено цією санкцією, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 173, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО