Справа №938/1200/24
Провадження № 3/938/778/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

адвоката Бельмеги М.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) громадянина України, українця, жителя АДРЕСА_1 ,

якому роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України,-

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 12.09.2024 року о 00.12 годин по вул. Центральна с. Стебні Верховинського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота) та відмовився відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання з`явилися особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Бельмега М.М.. Ними подано клопотання про закриття провадження в цій справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказане клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_1 не визнає вини у вчиненні 12.09.2024 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки була відсутня законна причина його зупинки в цей день, йому не вручено акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який також не долучено до вищевказаного протоколу, у матеріалах справи відсутнє направлення на його огляд, як водія, до закладу охорони здоров`я, чим порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127537 від 12.09.2024 року, записами відеофіксації за 12.09.2024 року, які містяться в матеріалах провадження та досліджені в судовому засіданні, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Зокрема, зі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127537 від 12.09.2024 року (а.с.1) вбачається, що ОСОБА_1 12.09.2024 року о 00.12 годин по вул. Центральна с. Стебні Верховинського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» з державним номерним знаком НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота) та відмовився відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, а саме поліцейським Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області зі заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено про розгляд справи у Верховинському районному суді, від підпису протоколу та дачі пояснень відмовився на підставі ст. 63 Контитуції України та ст. 268 КУпАП.

У ч.2 ст.266 КУпАП закріплено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків; матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена також такими матеріалами справи, які досліджені в суді, а саме:

- диском із трьома записами відеофіксації (а.с. 6), на яких зафіксовано та відображено, як працівники поліції підходять до зупиненого автомобіля, за кермом якого на передньому сидінні сидить особа чоловічої статі, яка відкриває вікно цього транспортного засобу; працівник поліції просить заглушити двигун автомобіля, водій вимикає двигун; поліцейський представляється, повідомляє про відеофіксацію, повідомляє про причину зупинки встановлення додаткових світлофар, водій пред`являє своє посвідчення водія, яке видано на ім`я ОСОБА_2 , 1974 року народження; водій повідомляє, що працює в лісовому господарстві; поліцейський повідомляє водію, що у нього є ознаки сп`яніння, а тому пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та/або в медичному закладі; водій спочатку погоджується, але намагається зателефонувати до когось, стверджуючи, що телефонує до мами, але адресат не відповідає на його телефонний дзвінок; поліцейський повторно пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та/або в медичному закладі; водій відповідає, що ніколи тест не проходив на Драгері, а до лікарні немає чого їхати; поліцейський повідомляє водія, що щодо нього складатиметься протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а також роз`яснює права, передбачені КУпАП і Конституцією, поліцейський повідомляє водія, що його відсторонено від керування транспортним засобом; поліцейський оформляє адмінматеріал, у ході розмови водій спочатку стверджуєЮ що пив пиво, а потім повідомляє, що п`є багато ліків; на запитання поліцейського, чи водій підписуватиме протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та постанову за ст.126 КУпАП, водій відповідає, що завтра прийде та підпише;

- постанова від 12.09.2024 року серії ЕНА №3031010 (а.с.5), якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП (за не пред`явлення реєстраційного документа при керуванні вищевказаним транспортним засобом) у виді штрафу в розмірі 425 гривень

Також в матеріалах справи міститься:

- рапорт інспектора СРПП від 12.09.2024.2024 року(а.с.3), яким він інформує начальника поліції про правомірність своїх дій;

- копія посвідчення водія та довідка (а.с.3,4), відповідно до яких ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано 30.06.2005 року посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Суддя приймає до уваги, що вищевказаний рапорт є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та не є доказами відповідно до ст.251 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності зі законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст.252КУпАП оцінкадоказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожньогоруху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дослідив відеозапис з нагрудної камери поліцейського, де чітко зафіксована відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порядку, встановленому законом. Підстав вважати відеозапис змонтованим немає і цей відеозапис є прямим і беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 . Отже, суд вважає, що наявні відеоматеріали дозволяють встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки ними зафіксовано як останній на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі відмовляється.

Суд звертає увагу і на те, що присутність двох свідків є обов`язковою тільки у разі неможливості застосування поліцейським технічних засобів відеозапису (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`ягніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи, що ч.1 ст.130 КУпАП, є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що закріплено в п. 2.5 Правил дорожнього руху, про порушення якого зазначено в протоколі серії серії ЕПР1 №127537 від 12.09.2024 року, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Даних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримувався, оскільки керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З приводу посилання ОСОБА_1 на відсутність факту законної зупинки не є слушним, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Звертається увага, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до національного законодавства працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

З приводу тверджень ОСОБА_1 про відсутність у матеріалах справи направлення на його огляд, як водія, до закладу охорони здоров`я, чим порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду і не створювати перешкоди для проведення такого огляду, висуваючи безпідставні умови, які значно ускладнюють або взагалі унеможливлюють проведення такого огляду. Зі змісту поведінки та слів ОСОБА_1 на місці події вбачається, що він, будучи водієм транспортного засобу, маючи певні ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від виконання вимог працівника поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Суддя звертає увагу, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Вказане правопорушення може бути вчинено водієм транспортного засобу як до проведення такого огляду, так і під час його проведення.

Враховуючи вищевказане, суддя приходить до висновку, що не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу встановлення факту оформлення відповідного направлення до медичного закладу працівником поліції, оскільки наявність або відсутність акту огляду та направлення до медичного закладу в матеріалах справи не впливають на правову оцінку дій водія транспортного засобу, який відмовився від проходження відповідного огляду на вимогу поліцейського. Законодавець передбачив настання адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, саме з метою забезпечення неможливості ухилитись від проходження такого огляду водіями, які підозрюються у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння.

З приводу посилання ОСОБА_1 , що йому не вручено акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який також не долучено до вищевказаного протоколу (Додаток 2 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції) , слід зазначити, що такий акт складається у разі проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів. Однак, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності,від такого огляду відмовилася, в зв`язку з чим вищевказаний акт не складається.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчиненя вказаного правопорушення шляхом накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії або інші особи.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.3,4) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано 30.06.2005 року посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Оскільки ОСОБА_1 посвідчення на право керування транспортним засобом видавалося, тому він є водієм в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху та належить до категорії водіїв, щодо яких застосовується покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

При таких обставинах до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому зі ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283-284, 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Наталія ЧЕКАН