ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 Справа №607/17383/24

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши в залі суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №107889 від 05 серпня 2024 року, 05 серпня 2024 року, о 04 год. 10 хв. в м. Тернополі, вул. Микулинецька, 29А водій ОСОБА_1 керував ТЗ VOLKSWAGEN CRAFTER д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alkotest 7510 №ARLM-0307 (повірка дійсна до 04.06.2025 року) та проведення такого огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, заявив письмове клопотання про закриття провадження, вказав на ряд порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та зазначив, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відтак останній не може бути притягнутий до адмінвідповідальності.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що підтверджена належними і достатніми доказами.

Відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП настає в разі керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 3 розділу 1 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС від 09.11.2015 № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або ж керування транспортним засобом та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи надані на підтвердження події адміністративного правопорушення та досліджені в судовому засіданні докази, суддя зазначає таке.

Джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Він є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №107889 від 05 серпня 2024 року, 05 серпня 2024 року, о 04 год. 10 хв. в м. Тернополі, вул. Микулинецька, 29А водій ОСОБА_1 керував ТЗ VOLKSWAGEN CRAFTER д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alkotest 7510 №ARLM-0307 (повірка дійсна до 04.06.2025 року) та проведення такого огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився.

Однак, з дослідженого судом відеозапису під назвою «part_00000_export-xptut» з нагрудної камери поліцейських вбачається, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки ТЗ, та проїхати для такого огляду в медичний заклад, на що ОСОБА_1 неодноразово, переконливо і багато разів заявляв працівникам поліції, що він не відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння як на місці так і в медичному закладі, а навпаки зацікавлений в проходженні такого огляду, але просив в працівників поліції дати можливість оговтатися від отриманих тілесних ушкоджень, отриманих при ДТП. Оскільки симптоми отриманих тілесних ушкоджень під час ДТП не зменшувалися, а посилювалися та йому ставало все гірше. Саме тому він не міг пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці так само і не міг поїхати в заклад охорони здоров?я.

Крім того, проаналізувавши складений щодо ОСОБА_1 протокол та долучені до нього документи, в тому числі відеозапис із нагрудної камери працівників поліції, суд вважає доречними та обґрунтованими доводи захисника про те, що поліцейський об`єктивно не міг виявити у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності при спілкуванні з працівниками поліції вела себе адекватно, без порушення мови та координації рухів. Окрім того, ознаки, перелічені працівником поліції, можуть бути наслідком тілесних ушкоджень спричинених у ДТП.

Згідно адвокатського запиту, громадянин країни ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - 12 серпня 2024 року звертався в телефонному режимі до сімейного лікаря ОСОБА_2 зі скаргами на головний біль, загальну слабкість, запаморочення та нудоту після ДТП. У зв?язку із підозрою на струс головного мозку був направлений на консультацію до невролога, про що був створений відповідальний епізод в електронній системі охорони здоров`я.

Також, при прийнятті рішення, суд також враховує те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, як це вказано у складеному щодо нього протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується дослідженим судом відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, на якому не зафіксовано факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Отже, з досліджених судом доказів, в суду сформувалися обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю доказів фактичних обставин вчинення ним правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

З огляду на вищенаведене, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у даному випадку відсутні.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя дійшов висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо обставин події, не доведено достатніми доказами, що є підставою для закриття провадження у справі, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вказані обставини, керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 254, 256, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

СуддяВ. М. Братасюк