КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/903/2024
Справа № 369/9812/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником - адвокатом Харчуком Олександром Петровичем, на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2023 року

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ,

встановив:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду, 21.06.2023 року об 19.30 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai Sonata», р/н НОМЕР_2 , по вул. Чорновола в м. Вишневе Бучанського району Київської області з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, нервова поведінка), від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився, відмова водія від проходження огляду зафіксована на відео технічними засобами, а також у направленні на огляд до Ірпінської ЦРЛ. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Харчук О.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2023 року , провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що працівники поліції висловлювали в бік ОСОБА_1 погрози постановки його на облік наркозалежних осіб та інформували, що він має право відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння та пройти його самостійно на протязі доби, достеменно усвідомлюючи про наслідки такої відмови, що свідчить про провокацію з боку працівників поліції, оскільки особа сприймає такий варіант дій як законну альтернативу та не усвідомлює протиправність таких дій. Законом України «Про Національну поліцію» покладено обов`язки на працівника поліції саме попереджати та запобігати вчиненню адміністративних правопорушень, а не підбурювати осіб до вчинення адміністративних правопорушень, видаючи такі дії за законні права громадян, з метою їх подальшого викриття та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу на те, що пояснення ОСОБА_1 , які зафіксовані на відеозаписі з портативного нагрудного відео реєстратора співробітника патрульної поліції, не можуть бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень зі складання протоколу, оскільки сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не звільняє суб`єкта владних повноважень від доведення його правомірності. Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що з наявного в матеріалах справи відеозапису з портативного нагрудного відеореєстратора та самих пояснень ОСОБА_1 вбачається, що перед отриманням від ОСОБА_1 будь-яких пояснень він не був повідомлений про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання.

Крім того, необґрунтованість та незаконність вимоги інспектора патрульної поліції до ОСОБА_1 про необхідність проходження медичного огляду на стан сп`яніння підтверджуються результатами лабораторних досліджень з Наркологічної клініки «Пальміра» від 22.06.2023 року, з якої вбачається, що за результатами лабораторних досліджень на підставі біологічного середовища в організмі ОСОБА_1 не виявлено наркотичних засобів та речовин. Отже, вимога інспектора патрульної поліції до ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною.

Вказує, що ОСОБА_1 не був направлений у встановленому порядку на огляд на стан сп`яніння, що свідчить про відсутність в його діях об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові від встановленого законом порядку огляду. В порушення вимог п. 1 розділу XIII Інструкції та вимог ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом та не затримали його транспортний засіб.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Харчук О.П. підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону, не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 485508 від 21.06.2023 року, водій ОСОБА_1 21.06.2023 року о 19.30 керував автомобілем марки «Hyundai Sonata», р/н НОМЕР_2 , по вул. Чорновола в м. Вишневе Бучанського району Київської області з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, нервова поведінка). Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі водій відмовився, на камеру №10.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 ознайомився, що засвідчено його особистим підписом.

Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій.

Так, з відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 був зупинений за порушення ПДР України. Під час спілкування з працівником поліції водій нервував, що викликало підозру у працівника поліції, тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що водій погодився, вказавши : «Я готовий пройти огляд».

Проте працівник поліції став роз`яснювати ОСОБА_1 наслідки проведення огляду на стан сп`яніння в медичній установі, а саме, що у разі проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я його поставлять на облік наркозалежних осіб, а також те, що при огляді у лікаря можуть бути виявлені залишкові явища вживання наркотичних речових, в тому числі куріння канабісу. В процесі розмови ОСОБА_1 повідомив, що тиждень назад курив канабіс, тому хвилюється, після чого відмовився від огляду на стан сп`яніння. В подальшому працівник поліції роз`яснив водію, що водій має право протягом доби пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, звернувшись самостійно до найближчого наркологічного пункту. Працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову пройти огляд на стан сп`яніння, ознайомили з його змістом ОСОБА_1 .

При цьому, всупереч положенням п. 2.5 ПДР України, ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівники поліції запевнили ОСОБА_1 , що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, він зможе спростувати у суді, надавши результати огляду у лікаря-нарколога, до якого зможе звернутись самостійно (шляхом самозверненння).

Дослідивши відеозапис, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівниками поліції не було дотримано всіх законних вимог при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, пунктом 2.5 ПДР України встановлено обов`язок, а не право, водія на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, та за невиконання вказаного обов`язку настає адміністративна відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейські, виявивши у водія ознаки сп`яніння (алкогольного або наркотичного), які свідчать про зниження уваги та швидкості реакції водія, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані вчинити дії по перевірці стану водія на предмет дотримання водієм вимог підпунктів "а" та "б" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, а водій відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.п 2, 6,7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.п 9. 12 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 6 та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Як вбачається з матеріалів справи, 22 червня 2023 року, тобто наступного дня після складання протоколу про адміністративне правопорушення від 21 червня 2023 року, ОСОБА_1 , виконуючи рекомендації працівника поліції, самостійно звернувся ТОВ Наркологічна клініки «Пальміра» та предмет проходження експрес тестування на вживання наркотичних засобів, а саме залишкову наявність психоактивних речовин в сечі. Результати тестування негативні (не виявлено). Проведено експрес-тест на вживання та наявність у сечі речовин: АМР (Амфітамін), МОР (Морфін), ВХО (Бензодіазепін), ВАР (Барбітурати), МЕТ (Метамфітамін), ТНС (Тетрагідроканабінол) або марихуана, на підтвердження чого надав довідку Медичного центру «Наркологічна клініка «Пальміра» №с НКП-1/06-21/1 від 22.06.2023 року (а.с. 16,17).

Відтворивши відеозапис обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційним судом встановлено, що працівники поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП та вищевказаних нормативних актів, роз`яснили ОСОБА_1 право самостійно звернутись до лікаря нарколога, здати відповідний аналіз, результати якого надати до суду на підтвердження своєї невинуватості щодо тих обставин, які будуть викладені у протоколі.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції помилково не звернув уваги на фактичні обставини справи, не дослідив відеозапис з нагрудної камери працівника поліції щодо досліджуваних подій та не прийняв до уваги факт недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, що регулюють порядок огляду водія на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, перелік яких затверджено управлінням охорони здоров`я місцевої державної адміністрації, та передбачають обов`язок працівників поліції відсторонити водія від керування транспортним засобом у разі, якщо є підстави вважати, що водій перебуває в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Даючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що зазначені роз`яснення працівників патрульної поліції щодо права ОСОБА_1 самостійно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, вчинені після того, як ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, не відповідали вимогам закону, оскільки роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, прав, які законодавством не передбачені, тлумачення наслідків огляду у лікаря-нарколога у вигляді постановки на облік: «Вас поставлять на облік. Перед тим як їхати до лікаря-нарколога, я б вам рекомендував подумати», та роз`яснення можливості надати суду результат огляду у лікаря нарколога шляхом самозвернення : «зверніться до найближчого наркологічного пункту і зробіть аналіз», по суті вчинені виключно з метою спонукання ОСОБА_1 до висловлення відмови від проходження огляду.

Отже, у даному випадку, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не була пов`язана із бажанням останнього уникнути відповідальності, а пов`язана з діями працівника поліції, який , всупереч вимогам п. 9 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, роз`яснював ОСОБА_1 право самостійно пройти огляд у «найближчому наркологічному пункті» та надати до суду результат огляду у лікаря нарколога, яким буде спростовано обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 21 червня 2023 року.

З огляду на встановлені обставини, є очевидним, що без зазначених роз`яснень працівника патрульної поліції, правопорушення не було б вчинено, тобто мало місце схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду.

На думку апеляційного суду, у даному конкретному випадку відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не може становити складу адміністративного правопорушення, оскільки дії працівників поліції не відповідали вимогам закону, які не вірно роз`яснили наслідки невиконання вимог п. 2.5 ПДР України - наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 , як особа, що притягується до адміністративної відповідальності, помилково вважав відсутніми у своїх діях ознаки будь-якого правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, звернувшись до лікаря нарколога для проведення огляду самостійно.

За таких обставин, у справі відсутні докази, які б переконливо свідчили, що ОСОБА_1 свідомо ухилився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога на вимогу працівника поліції та мав ознаки наркотичного сп`яніння, які давали для цього підстави, а висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 обґрунтовані на припущеннях, витлумачені судом не на користь особи, а на користь органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Конституції України Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Україна, давши згоду на обов`язковість міжнародного договору, зобов`язується діяти таким чином, щоб не позбавити його мети та не зробити його неможливим для виконання. Тому і ратифікована Конвенція і практика ЄСПЛ відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» для України є джерелами права і обов`язковими до застосування.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998-VI;

У рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, працівниками поліції не були дотримані вимоги закону щодо забезпечення проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на проведення якого він спочатку погодився, отже доводи, які викладені в апеляційній скарзі в цій частині, є обґрунтованими та не спростовуються матеріалами справи, оскільки не містять об`єктивних даних, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини суд першої інстанції належним чином не дослідив і розцінив виключно як позицію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником - адвокатом Харчуком Олександром Петровичем, - задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- скасувати, провадження у справі - закрити з підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук