П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із НОМЕР_1 прикордонний загін ЗхРУ ДПСУ відносно громадянина України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №143760 від 31 липня 2024 року, складенго інспектором прикордонної служби 1 категорії інспектором групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ВІДДІЛУ ПРИКОРДОННОЇ служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) сержант ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП, а саме: о 12 год. 30 хв. 31 липня 2024 року був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (село Невицьке, Ужгородського району) інспектором групи моніторингу обстановки на напрямку 260 прикордонного знаку на відстані 3000 метрів до державного кордону України за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон у стаді групи осіб (спільно з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Своїми діями порушив вимоги cт.ст. 9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився повторно, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, смс з електронною повісткою доставлено в мобільному додатку Viber на його мобільний номер телефону, він повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться в Ужгородському міськрайонному суді, інформація щодо стадії розгляду справи розміщена на сайті суду, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без його участі.

З огляду на вказане вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 204-1 КУпАП, передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 2 вказаної норми передбачено адмінвідповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ст.9 Закону України Про Державний кордон України перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно п.6 ч.1 ст.8 Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, як встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 , ставиться те, що він о 12 год. 30 хв. 31 липня 2024 року був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (село Невицьке, Ужгородського району) інспектором групи моніторингу обстановки на напрямку 260 прикордонного знаку на відстані 3000 метрів до державного кордону України за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон у стаді групи осіб (спільно з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ). Своїми діями порушив вимоги cт. 9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він зазначає, що не визнає що мав мету перетнути кордон. Разом із тим, на розгляд справи не з`явився, на підтвердження законних підстав та мети перебування у вказаний у протоколі час та дату на напрямку 260 прикордонного знаку на відстані 3000 метрів до державного кордону України доказів суду не надав.

Зі змісту наявного в матеріалах справи рапорту інспектора прикордонної служби 1 категорії - групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » сержант ОСОБА_2 , вбачається, що о 12 год. 30 хв. 31 липня 2024 року під час виконання завдань з охорони державного кордону мною було виявлено та затримано 2-х громадян України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на околиці населеного пункту Невицьке (Ужгородський район, село Невицьке), на відстані 3000 метрів до лінії державного кордону України в напрямку 260 прикордонного знаку за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в пішому порядку. В ході опитування даних осіб встановлено, що ОСОБА_1 , житель Вінницької області, Констянинівеького району, села Олександро-Шультине та ОСОБА_3 житель Вінницької області, Жмеринський район, село Станіславчик не могли пояснити мету перебування в контрольованому прикордонному районі, напрямок руху та помітно нервував під час опитування. В подальшому в ході опитування та виходячи з пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , мали на меті прибути до населеного пункту Великий Березний, для відпочинку, також в ході огляду мобільного телефон, було виявлено пошукові запити в додатку «Google Maps» які розміщуються поблизу державного кордону. В подальшому громадянин України ОСОБА_1 , ОСОБА_3 було затримано за спробу незаконного перетину Державного кордону з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в пішому порядку на напрямку 260 прикордонного знаку на відстані 3000 метрів до Державного кордону України до 3-х діб з метою з`ясування обставин правопорушення в порядку статті 263 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, протокол складено відповідно до 256 КУпАП, оскільки у ньому наявні всі необхідні обов`язкові дані та реквізити.

Враховуючи положення ст.ст. 280, 251,255 КУпАП, вважаю, що дії ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, кваліфіковано вірно, а саме він вчинив спробу незаконного перетину ДКУ поза пунктами пропуску в пішому порядку у складі груп осіб.

Вина останнього у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №143760 від 31 липня 2024 року; протоколом про адміністративне затримання від 31.07.2024 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; рапортом інспектора прикордонної служби; схемою місця затримання .

На переконання суду, наявні у справі докази є належними, достатніми, послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, ч.2 ст. 204-1, ст.ст. 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош