Справа № 372/995/24 Головуючий в суді І інстанції - Зінченко О.М.
Провадження № 33/824/2522/2024 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Деркача Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Деркача Д.І. на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 12 березня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 12 березня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що при проведенні камеральної перевірки Державного підприємства «Спеціалізований центр підготовки кадрів», , місцезнаходження: 08720, Київська область, Обухівський район, м. Українка, вул. Промислова, буд. 4, було встановлено, що він як посадова особа, керівник ДП «Спеціалізований центр підготовки кадрів», вчинив правопорушення, яке призвело до несвоєчасного подання платіжного доручення на перерахування узгодженої до сплати суми податкового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за ІІІ квартали 2019 року та 2019 рік, при граничному терміні сплати: 19.11.2019 р. та 10.03.2020 р., а фактично сплачено 19.01.2024 р., чим порушено п. 57.1 ст. 57, п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Враховуючи те, що на час розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, суддя місцевого суду закрив провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У апеляційній скарзі захисника Деркача Д.І. вказано, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою, винесеною при неправильному з`ясуванні всіх обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. На обґрунтування вказаного захисник зазначив, що суддя місцевого суду проігнорував та не дослідив наявність обставин для закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також вказав, що протокол про адміністративне правопорушення складався за відсутності ОСОБА_1 , копія протоколу в порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП йому не вручалася, будь-які відомості щодо підтвердження вручення копії протоколу у матеріалах справи відсутні, що свідчить про істотне порушення права ОСОБА_1 на захист. Крім того, протокол було складено не впродовж 24-х годин як це передбачено ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки порушення було виявлене 31.01.2024 року, а протокол складено лише 14.02.2024 року. Зазначив, що в матеріалах справи наявний лист-запрошення ОСОБА_1 для складання та підписання протоколу і акт про неявку, в якому не вказано, які саме дії були вчинені для того, аби ОСОБА_1 з`явився для ознайомлення з протоколом та його підписанням, а та обставина, що він не з`явився, не звільняє особу, яка склала протокол, від дотримання приписів ст. 256 КУпАП, зокрема щодо ознайомлення зі змістом протоколу, пропонування надати пояснення або зауваження, роз`яснення прав тощо. Вказав, що матеріали справи хоч і містять копію конверту про нібито направлення ОСОБА_1 повідомлення про явку, однак таке повідомлення було повернуто відправнику з причин відсутності адресата за вказаною адресою відправлення, а тому висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не з`явився для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення згідно з актом перевірки є необґрунтованими. Додатково вказав, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків. За таких обставин просить суд оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

захисника, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просивїї задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Деркача Д.І. до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 57.1 ст. 57, п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП. Також суддя дійшов вірного висновку щодо необхідності закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП., у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було складено у його відсутності та що ОСОБА_1 не було вручено копії протоколу та не надано можливості надати пояснення щодо проведеної перевірки, то суд вважає вказані доводи необґрунтованими та такими, що не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Так, в судовому засіданні з матеріалів справи встановлено, а також підтверджено поясненнямизахисника, що Державне підприємство «Спеціалізований центр підготовки кадрів», керівником якого є ОСОБА_1 ,знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням ДПС у Київській області на вказану адресу було направлено повідомлення щодо необхідності явки ОСОБА_1 як керівника підприємства до Обухівського відділу ГУ ДПС у Київській області для складання протоколу за результатами перевірки та надання відповідних пояснень. Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 вказане повідомлення не отримував, оскільки був відсутній за вказаною адресою, суд до уваги не прирймає, оскільки повідомлення було направлено за адресою, за якою знаходиться підприємство, керівником якого є ОСОБА_1 .

Також є безпідставними доводи захисника щодо порушення права ОСОБА_1 на захист. Як вбачається з оскаржуваної постанови Обухівського районного суду Київської області від 12 березня 2024 року, ОСОБА_1 до суду для надання пояснень з приводу складеного щодо нього протоколу не з`явився, тобто не скористався своїм правом надати пояснення та відповідні докази на спростування обставин, викладених в протоколі. Також з постанови вбачається, що в судовому засіданні був присутній захисник, який надавав відповідні пояснення та мав можливість надати відповідні докази, які б спростовували наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Однак наведені захисником доводи вказаних у протоколі та постанові суду обставин не спростували. Не було наведено відповідних доказів щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП і в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга захисника не містить доводів, які б вказували на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП. Невручення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення не може бути підставою для визнання незаконною постанови судді місцевого суду, та не вказує на відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення також не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні платіжного доручення на перерахування узгодженої до сплати суми податкового зобов`язання з частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за ІІІ квартали 2019 року та 2019 рік, при граничному терміні сплати: 19.11.2019 р. та 10.03.2020 р. фактично сплачено 19.01.2024 р., тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Крім того, як вбачається з положень ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14.02.2024 р. №255, він містить дату, час, місце його складання, виклад фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення, зазначення статті та частини статті, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності. У зв`язку з цим, протокол про адміністративне правопорушення визнається належним та допустимим доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Інші, як наведені у апеляційній скарзі доводи, так і доводи, наведені захисником в ході розгляду справи апеляційним судом, жодним чином не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, та не дають підстав для висновку про незаконність постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 12 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 .

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Деркача Д.І. залишити без задоволення.

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 12 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька