24.09.2024 227/2667/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Кошля А.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Центру надання адміністративних послуг у місті Добропіллі Добропільської міської ради Донецької області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 197 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.08.2024 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала без реєстрації місця проживання зі слів матері з моменту народження, чим порушила вимоги ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

ОСОБА_1 та її законний представник у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд вважає, що у відповідності до ст. 268 КУпАП, справа може бути розглянута за відсутності правопорушника.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 197 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за проживання громадян, зобов`язаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також за проживання громадян без реєстрації місця проживання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 22.08.2024 року звернулась до відділу реєстрації Добропільської міської ради з заявою про реєстрацію місця проживання, але на момент звернення, будучи особою, яка має паспорт громадянина України, який видано 08.07.2022 року, не мала зареєстрованого місця проживання, зі слів матері, з моменту народження.

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», але суд звертає увагу на те, що станом на 22.08.2024 року (на день складання протоколу) в ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» стаття 6 відсутня, оскільки її було виключено на підставі Закону № 1871-IX від 05.11.2021 року «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», який набрав чинності 01.12.2021 року.

Відповідно ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», який діє з 01.12.2021 року, батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати або зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

Аналогічні норми були прописані в ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» до її виключення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна(ч.3 ст.29 ЦК України).

З аналізу вищенаведених судом законодавчих актів вбачається, що обов`язок зареєструвати новонароджену дитину покладається на батьків, адже самостійно вчинити такі дії вона не може.

Зі змісту формулювання правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , яка на день складання вказаного протоколу є неповнолітньою, вбачається, що останній інкримінується правопорушення, яке полягає в тому, що вона з моменту народження проживає без реєстрації.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави вважати, що неповнолітня ОСОБА_1 об`єктивно мала змогу самостійно з моменту свого народження зареєструватись у будь-якому житлі без волі та відома своїх батьків, але свідомо або по необережності цього не зробила.

Вказані обставини дають підстави для висновку про відсутність в діях неповнолітньої ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП.

Як передбачено ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 197 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 197 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя А.О. Кошля