НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/443/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2024 р. селище Нова Ушиця

Суддя Новоушицького районного суду Хмельницької області Олійник А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, інваліда-війни, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

установив:

19 червня 2024 року ОСОБА_1 , близько 14 год. на березі річки Дністер, урочище Калюс поблизу с. Рудківці, умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своїх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: кричав та ображав їх нецензурними словами, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих, чим порушив п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав, зазначив, що дійсно йому соромно за свою поведінку. Зазначив, що просто хотів забрати дітей додому, але вони не послухали його та дружина та залишились із старшою донькою Ростиславою, яка влаштувала двічі бійку із матір`ю та нанесла їх тілесні ушкодження. Із заявою в поліцію не звертались, оскільки це б на його думку перешкодило повернутись доньці до Польщі. Водночас заперечив, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Всебічно та об`єктивно дослідивши обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повністю доведена у судовому засіданні наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 630377 від 21 червня 2024 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення та який відповідає вимогам статті 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом;

- рапортом поліцейського, яким підтверджується звернення ОСОБА_2 на лінію 102 з повідомленням про вчинення фізичного насильства;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 з яких вбачається, що 19 червня 2024 року вона разом із батьками ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та її неповнолітніми братом ОСОБА_6 та сестрою Радмилою відпочивали на березі річки Дністер в с. Рудківці. В ході відпочинку її батьки вживали алкогольні напої та її мати почала поводити себе неадекватно, виражалась нецензурною лайкою в присутності її неповнолітніх брати та сестри, на що вона зробила матері зауваження та між ними розпочався конфлікт в ході якого між ними виникла бійка, в ході якої отримали незначні тілесні ушкодження. В подальшому вона викликала поліцію, яку батьками вирішили не чекати та їхати додому, однак вона разом з братом та сестрою відмовились їхати з ними оскільки вони перебували в стані сп`яніння, на що батьки почали їх ображати нецензурною лайкою;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, якою визначено рівень небезпеки для постраждальної особи ОСОБА_2 як високий;

- відеозаписом яким підтверджується виражання нецензурною лайкою ОСОБА_1 у зухвалій формі до своїх дітей.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебувають в зареєстрованому шлюбі, а також є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчать свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження дітей.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_1 діяв умисно з наміром вплинути на психіку потерпілих дітей, шляхом висловлювання словесних образ, нецензурних слів, погроз, чим спричинив емоційну невпевненість останніх, нездатність захистити себе, що могло завдати шкоди їх психічному здоров`ю, тим самим порушивши їх права і свободи.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисних дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих дітей.

Доказів, які б свідчили, що поведінка ОСОБА_5 була скомпрометована старшою донькою ОСОБА_2 суду не надано.

Водночас суд вважає, що наявні у справі докази в достатній мірі не підтверджують обставину перебування ОСОБА_1 на час вчинення адміністративного правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що останній заперечив.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке є умисним, особу правопорушника, який є непрацюючим, особою з інвалідністю внаслідок війни 3-ї групи, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність суд не встановив, з метою виховання правопорушника в дусі поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Відповідно до даних посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 14 травня 2024 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановленні законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни, тому відповідно до п. 8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для стягнення судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 33, 173-2, 276-280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Новоушицьк.стг/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775, Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), Рахунок отримувача UA0022669, код класифікації доходів бюджету: 21081100, призначення платежу - штраф по справі № 680/443/24.

Стягувач Новоушицький районний суд Хмельницької області, місцезнаходження: 32600, с-ще Нова Ушиця, вул. Українська, 27, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, ЄДРПОУ - 02887042.

Суддя А. О. Олійник