Справа № 159/3696/24 Провадження №33/802/490/24 Головуючий у 1 інстанції:Грідяєва М. В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судового засідання Білоуса І.Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката Талашко І.М. на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, громадянина України, освіта середня-технічна, одруженого, пенсіонера, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ

Вказаною постановою судді закрито провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП. Провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КупАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №970215 зазначено, що 31 травня 2024 року о 10 год. 15 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в громадському місці в м. Ковелі на вул. Курбаса, 1, через неприязні відносини, з хуліганських мотивів кинув каменем в ОСОБА_4 та палицею пошкодив авто Гранд Чері ном.зн. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зокрема розбив дзеркало зі сторони водія,чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУАП.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат Талашко І.М. посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2024 року та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Окрім того, апелянт вказує на те, що суд мав змогу для отримання необхідних доказів допитати свідка ОСОБА_3 , проте проігнорував наявність вказаного свідка. Вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не повністю виконав вимоги чинного законодавства та неналежним чином встановив, перевірив обставини вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства стосовно потерпілого.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, думку представника потерпілого, яка підтримала подану апеляційну скаргу, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Аналізуючи оскаржену постанову суду та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що вказаних вище вимог судом першої інстанції, всупереч доводам апелянта, дотримано повністю.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивною ознакою об`єктивної сторони дрібного хуліганства є місце його вчинення, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також переходи, стадіони.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки правопорушника. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

При розгляді адміністративних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушила особа своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №970215, 31 травня 2024 року о 10 год. 15 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в громадському місці в м. Ковелі по вул. Курбаса, 1, через неприязні відносини, з хуліганських мотивів кинув каменем в ОСОБА_4 та палицею пошкодив авто Гранд Чері ном.зн. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , зокрема розбив дзеркало зі сторони водія.

Згідно заяви від 31 травня 2024 року ОСОБА_4 просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки він пошкодив його майно, а саме автомобіль Джип гранд черокі д.н.з. НОМЕР_1 та погрожував в бік ОСОБА_4 і його дружини.

В письмових поясненнях ОСОБА_4 пояснив, що припаркувавши свій автомобіль йшов у напрямку проживання ОСОБА_1 та, коли побачив останнього з довгою палицею і камінням в руці пішов у зворотньому напрямку в бік авто. Погрожуючи палицею та кидаючи каміння ОСОБА_1 наблизився до автомобіля і наніс сильний удар по дзеркалу з боку водійського місця. Вказані дії ОСОБА_1 вчиняє не вперше.

Апеляційний суд, аналізуючи вказані докази, вважає, що з їх змісту неможливо встановити, що ОСОБА_1 було вчинено саме адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, зокрема, у ньому не зазначено, що останній виражався нецензурною лайкою в бік потерпілого, або ж було порушено громадський порядок і спокій громадян.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 та наданих пояснень в судовому засіданні суду першої інстанції вбачається, що останній знайомий з ОСОБА_4 , оскільки той тривалий час знімав у нього квартиру і вчасно не віддав ключі і деякі речі. Вказав, що ОСОБА_4 погрожував йому фізичною розправою, говорив неприємні і нецензурні слова та кинувши каменем у бік ОСОБА_1 сам пошкодив свій автомобіль потрапивши у нього каменем.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_4 підтвердили існування між ними тривалих неприязних відносин та тривалого конфлікту.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства.

З огляду на наведене, апеляційний суд зазначає, що сам лише факт наявності між сторонами конфліктної ситуації, тривалих неприязних стосунків безумовно не може свідчити про вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства в розумінні ст. 173 КУпАП.

Окрім того, на підставі викладеного вбачається, що потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_1 надано дещо суперечливі пояснення щодо подій, які відбувались 31 травня 2024 року.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів також не є беззаперечним доказом вини особи та обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Отже, в матеріалах справи окрім протоколу та пояснень сторін, які суперечать один одному, відсутні інші докази того, що ОСОБА_1 з метою прояву неповаги до суспільства вчинено дії, які охоплюються об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Наведене свідчить, що апеляційні доводи апелянта, свого підтвердження, в ході їх перевірки апеляційним судом, не знайшли.

Разом з тим, суд критично ставиться до пояснень наданих свідком ОСОБА_3 в апеляційному суді, оскільки про такі події під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та в письмових поясненнях остання не повідомляла.

Враховуючи викладене та оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є обґрунтованим, тому оскаржена постанова підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга представника потерпілого без задоволення.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката Талашко Інни Миколаївни залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду О.М. Клок