Єдиний унікальний номер 722/1355/24
Номер провадження 3/722/545/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м.Сокиряни

Суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області Ратушенко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції №1 (м.Сокиряни) Дністровського районного відділення поліції ГУНП в Чернівецькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

04.07.2024 року на розгляд Сокирянського районного суду від начальника ВП №1 (м.Сокиряни) ДРВП ГУНП в Чернівецькій області надійшла справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №177064, складеного 10.06.2024 року ПОГ СВГ ВП №1(м.Сокиряни) ДРВП в Чернівецькій області Пилипчуком К.В. вбачається, що 10.06.2024 року о 17 год. 15 хв. в м.Сокиряни по вул.Каштановій, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Ascona», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці, що зафіксовано на відео, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 під час судового розгляду справи свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що 10.06.2024 року о 17 год. 15 хв. не керував належним йому транспортним засобом «Opel Ascona», д.н.з. НОМЕР_1 в м.Сокиряни по вул.Каштановій в стані алкогольного сп`яніння, а лише перебував у транспортному засобі, який не перебував у русі, а був припаркований на правій частинні узбіччя дороги. В цей час до нього під`їхали поліцейські та почали стверджувати, що він здійснював керування та що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 визнав той факт, що дійсно вживав того дня алкогольні напої, однак перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не міг цілком свідомо зрозуміти, що ставиться йому в провину, адже поліцейські не зупиняли його автомобіль під час руху, а лише вказували що суть вчиненого ним правопорушення полягає у тому, що він припаркував свій автомобіль на проїзній частині дороги при цьому створюючи аварійну обстановку. Вже в подальшому, під час розмови у працівників поліції виникли підозра, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Стверджує, що не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а лише знаходився у ньому намагаючись додзвонитись до своїх товаришів щоб хтось його забрав. Просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тощо.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знизують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Згідно Загальних положень ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України, затверджених постановою КМУ за №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, 3, 5 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Такий же порядок міститься в «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таки чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондується із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 10.06.2024 року о 17 год. 15 хв. в м.Сокиряни по вул.Каштановій,28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel Ascona», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці, що зафіксовано на відео.

Проте, матеріали справи не містять доказів, які би вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування останнім автомобілем.

Відповідно до п.27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У справі № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінніст.130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Коли ж особа перебуває поруч з транспортним засобом або ж у ньому і навіть із ввімкненим двигуном - склад правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Під керуванням транспортних засобом необхідно розуміти безпосередньо перебування у русі транспортного засобу, такий рух повинен здійснюватися за допомогою дії водія.

На доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, долучено DVD-R диск на якому міститься два відеофайла здійсненого працівниками поліції.

Однак, відомостями, які містяться у доданому до матеріалів справи відеозаписі, не підтверджується факт керування 10.06.2023 року о 17 год. 15 хв. ОСОБА_1 за обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, не зафіксовано моментузупинки керованого ним автомобіля, не зафіксована хронологія та порядок дій працівників поліції а саме зупинки транспортного засобу. Із відеозапису вбачається лише факт перебування ОСОБА_1 в автомобілі.

Натомість, відеозйомкою зафіксовано те, що працівники поліції не здійснювали зупинку ОСОБА_1 , а підійшли до останнього, коли він лише перебував в транспортному засобі, який, в цей час, не рухався, а був припаркований на узбіччі дороги.

Отже,прямих та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Ascona», д.н.з. НОМЕР_1 за обставин, описаних у протоколі, матеріали справи не містять.

При цьому, суд наголошує, що у разі неможливості зафіксувати правопорушення за допомогою технічних засобів, такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Однак, працівник поліції такою можливістю не скористався.

Інших доказів на підтвердження факту керування автомобілем ОСОБА_1 за вказаних у протоколі обставин, зокрема пояснень свідків, суду не надано, сам ОСОБА_1 цей факт категорично заперечує. Зважаючи на викладене та вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що наданий відеозапис не є достатнім доказом, який би підтверджував факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та вину ОСОБА_1 в його вчиненні.

Інші докази, які б достовірно підтверджували

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, в матеріалах справи відсутні.

Оскільки, з наданого суду відеозапису не можливо встановити чи дійсно ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі, а не просто перебував у ньому, а інших доказів, які б це підтверджувати матеріали справи не містять, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростовними доказами факту причетності ОСОБА_1 до керування транспортним засобом 10 червня 2024 року за подій, описаних в адміністративному протоколі.

Відповідно наявність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КпАП України ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення, який в свою чергу не узгоджується з матеріалами відеозапису долученими до матеріалів, та не може бути єдиним доказом доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не утворює тієї достатньої сукупності фактів, які б беззаперечно свідчили про наявність в діях особи складу інкримінованого правопорушення та не залишали жодного розумного сумніву в цьому.

Враховуючи наведене, суду не надані належні та допустимі докази порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху, натомість в матеріалах справи містяться докази порушення поліцейським порядку проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення, тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУПАП, що відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що справу відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247 268, 284 ч.1 п.3, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.03.2023 року повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя О.М.Ратушенко