Провадження № 3/646/4406/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Серпутько Д.Є., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2024 на адресу суду з Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшов матеріал справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії ВАД № 256917, 12.09.2024 близько 00 год 30 хв громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , умисно погрожував нанесенням тілесних ушкоджень та висловлювався нецензурною лайкою в бік своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив їй психологічне насильство повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

23.09.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання вини у повному обсязі та про розгляд справи без його участі.

З урахуванням положень ст. 268 КУпАП, розгляд справи здійснено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, так як ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України визначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд звертає увагу, що самі по собі нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство, а утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі образи і висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У зв`язку з чим суд зазначає, що домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних стосунків в сім`ї, коли кожна зі сторін в сім`ї намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, тобто це своєрідне зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, 12.09.2024 о 00 год 30 хв ОСОБА_1 почав вчиняти сварку в ході якої, погрожував фізичною розправою, висловлювалася нецензурною лайкою та кричав на ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 256917 від 12.09.2024;

- рапортом від 12.09.2024 ЄО № 9118;

- заявою ОСОБА_2 від 12.09.2024;

- поясненнями ОСОБА_2 від 12.09.2024;

- поясненнями ОСОБА_1 від 12.09.2024;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

- терміновим заборонним приписом стосовно кривдника;

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 ;

- копією паспорта ОСОБА_1 ;

- копією постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.04.2024;

- заявою ОСОБА_1 про визнання вини.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вищевказані докази є сумнівними та неправдивими відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою, встановлені в ході розгляду справи та підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Ознака повторності обумовлена тим, що раніше постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.04.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адмінітсративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому суд вважає що до ОСОБА_1 необхідно застосувати такий вид адміністративного стягнення, як громадські роботи.

Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 173-2, 245, 252, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Д.Є. Серпутько