Справа № 674/1002/24
Провадження № 3/674/397/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікова Ю.Е., розглянувши матеріали, які надійшли від Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , місце роботи ТОВ «Європа транс агро»-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.06.2024 року о 19 год. 37 хв., на автодорозі Н-03, 255 км+600 м керував транспортним засобом MAN д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, клопотань до суду не подав.

За правилами статті 268 КУпАП, не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення. В клопотанні вказав на наступні обставини.

1)на думку захисту протокол серії ААД №305340 від 09.06.2024 є неналежним та недопустимим доказом. Відсутній підпис ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у графі про роз`яснення прав. Права, передбачені ст.55,56,59 Конституції України, ніхто не роз`яснював. Роз`яснення положень зазначених прав взагалі не передбачені у бланку протоколу, а самостійно вказані статті в бланк не вписано. Отже відсутні докази роз`яснення прав, передбачених ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі права на адвокатську допомогу, що є порушенням права на захист. ОСОБА_1 не було вручено другий екземпляр протоколу. З фабули протоколу стороні захисту та ОСОБА_1 не зрозуміло яке інкримінується правопорушення за п.2.9.а ПДР керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння або за п.2.5 ПДР відмова від медичного огляду. У протоколі не вказано та не залучено свідків, не вказано назву та серійний номер технічного засобу. У протоколі не викладено суть адміністративного правопорушення, а саме які саме слова чи дії ОСОБА_1 свідчити про ухилення від проходження огляду у в закладі охорони здоров`я. Відмовляючись пройти огляд на місці зупинки чи перевірки документів, водій ще не вчиняє адміністративне правопорушення, а відмова від огляду у закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків вже є окремим складом адміністративного правопорушення. Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення він складався за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та за відсутності двох свідків, що є грубим порушенням.

2)Акт огляду на стан сп`яніння є неналежним та недопустимим доказом. Зі слів ОСОБА_1 акту огляду на стан сп`яніння ніхто не складав та йому не вручав, що є порушенням Інструкції та КУпАП. Ознаки алкогольного сп`яніння, вказані у акті ніхто не перевіряв. У акті на зазначено місце складання, дату, годину складання, не зазначено, чи проводилась відео фіксація, чи були присутні під час огляду свідки, немає підпису працівника поліції. Засобами відеофіксації працівників поліції обставини щодо виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння виявлено не було, тому пропозиція огляду на стан сп`яніння на місці зупинки мала б здійснюватись в присутності двох свідків, аналогічно і фіксація відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

3)Працівники поліції під час виконання своїх функціональних обов`язків не мають права використовувати спеціальний технічний засіб Drager Alkotest-6810, оскільки огляд проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Інформація від органів відповідальності щодо виробу «Газоаналізатор Drager Alkotest 6810» до Держлікслужби не надходило, отже він не внесений до реєстру та його використання заборонено.

4)Медичний огляд у закладі охорони здоров`я не є правом особи, яка притягається до адміністративої відповідальності, а є обов`язком інспектора поліції. А тому відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу без доставлення в медичний заклад охорони здоров`я не є підставою для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. В матеріалах справи відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 до медичного закладу на огляд на стан алкогольного сп`яніння.

5)Постанова БАБ №620596 від 09.06.2024 за ч.1 ст.121 КупАП є неналежним та недопустимим доказом. З відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, які б слугували причиною зупинки. А тому, всі послідуючі вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не зобов`язаний був виконувати, а всі процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами вини за ч.1 ст.130 КУпАП.

6)Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 не відсторонили, тимчасового затримання транспортного засобу не відбулось (відсутній документ який містить анкетні дані особи, якій було передано транспортний засіб).

Дослідивши зміст клопотання, матеріали справи, суддя приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсутність підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Судом достовірно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом серії ААД №305340 від 09.06.2024 року, в якому зафіксовано час, місце та обставини вчинення адміністративного правопорушення. Вказаний протокол підписаний порушником ОСОБА_1 без зауважень, де він підтвердив факт ознайомлення зі змістом протоколу, отримання копії протоколу, а також правильність внесених щодо нього даних; розписками про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування технічного засобу Drager Alkotes 6810 та про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, де міститься посилання в тому числі на право особи при розгляді справи користуватись юридичною допомогою адвоката; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який містить підпис порушника без зауважень, копією постанови серії БАБ №620596 від 09.06.2024 за ч.1 ст.121 КУпАП, де зафіксовано керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом MAN д.н.з. НОМЕР_1 без лівого дзеркала заднього виду. Означена постанова є чинною, доказів її скасування суду не надано. Крім того, оглянутими в судовому засіданні відеозаписами події підтверджується, що працівниками поліції 09.06.2024 року о 19 год. 37 хв., на автодорозі Н-03, було зупинено транспортний засіб MAN д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю лівого дзеркала заднього виду. В ході спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції повідомив останньому також про наявність ознак алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» 6810». Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після чого поліцейський запропонував пройти аналогічний огляд у закладі охорони здоров`я, від чого водій також відмовився. В подальшому, працівниками поліції було повідомлено про складання протоколу за відмову від проходження огляду, роз`яснено права, та в присутності порушника складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, який він підписав на місці його складання.

З врахуванням веденого, оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Клопотання захисника про закриття адміністративної справи задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

При проведенні огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, поліцейські окрім КУпАП керуються Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735) (далі Інструкція від 09.11.2015 №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008) (далі Порядок №1103 від 17.12.2008), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015) (далі Інструкція №1395 від 07.11.2015).

Згідно п.2 абз.4 розділу ІІ Інструкції №1395 від 07.11.2015, яким врегульовано питання саме оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху вказано, що під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол серії ААД №305340 щодо роз`яснення прав вказаним вимогам Інстукції №1395 від 07.11.2015 відповідає, що також підтверджується відеозаписом події та відповідною розпискою.

Також, відповідно до п. 3, 6 розділу Х Інструкції №1395 від 07.11.2015 направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Порядком №1103 від 17.12.2008 зафіксовано (п.6,8), що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, безпідставним є посилання захисника на обов`язкову присутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та складання такого протоколу у закладі охорони здоров`я. Жодними нормами вищевказаних нормативно-правових актів не передбачено обов`язку працівників поліції в примусовому порядку доставлення осіб до закладів охорони здоров`я, тим самим обмежуючи право таких осіб на вільне пересування. Отже, процедура оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 проводилася поліцейським у відповідності до ст. 266 КУпАП та означеноїІнстукції, а саме із застосуванням технічних засобів відеозапису, матеріали якого долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та в протоколі зазначено які ознаки сп`яніння виявлені працівниками поліції та дії водія щодо ухилення від огляду, які виявились у його відмові.

Розділ ІІ Інструкції від 09.11.2015 №1452/735 визначає, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Зокрема, згідно з вимогами вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, працівники поліції у встановленому законом порядку запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в силу своїх дискреційних повноважень мали підстави вважати, що він має ознаки алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту, які не мають вирішального значення в цьому провадженні, судом у постанові не зазначались. У даному випадку, суд виходить з усталеної практики ЄСПЛ, згідно з якою, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. З рішення має бути чітко зрозуміло, що конкретні та ясні відповіді були надані на аргументи, які є вирішальними для результату розгляду справи (Морейра Ферейра проти Португалії (№ 2); S.C. IMH Suceava SRL проти Румунії).

Отже, оцінюючи доводи захисника, суд зазначає, що вони жодним чином не спростовують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, підстави для визнання доказів неналежними та недопустимими відсутні.

Посилання захисника на процесуальні недоліки при складанні адміністративних матеріалів як на підставу для закриття провадження, не виключає вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не може бути підставою для закриття провадж ення у справі.

Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, згідно статті 34 КУпАП, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Обставин, згідно статті 35 КУпАП, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, дійшов висновку про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст.40-1,ч.2 ст.130, 283-284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Хмельн.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA0022001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягувач: Дунаєвецький районний суд Хмельницької області, (32400, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, м.Дунаївці, вул.Красінських,11).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДРПОУ- 26255795.

Павний текст постанови складено 23.09.2024.

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Ю. Е. Шафікова