Справа № 357/6506/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП: в матеріалах справи відсутній,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 697339, 26.04.2024 о 17:31 год на вул. Томилівська, 96, в м. Біла Церква Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Master» з д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Яремчук Т.Л. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку SMS повістки. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Зважаючи на те, що від ОСОБА_1 та його захисника Яремчук Т.Л. заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 30 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника не є обов`язковою, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Натомість до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких він просить провадження по справі щодо нього про притягнення його до адміністративної за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження його винуватості. Так, 26.04.2024 він здійснював рейс у відрядженні з м. Києва до м. Одеса транзитом через м. Біла Церква та зупинився біля магазину купити води (адресу не пам`ятає). До нього підійшли поліцейські та попросили взяти участь у слідчій дії як понятий. Він пояснив. Що поспішає до м. Житомира, так як він у відрядженні, проте поліцейські наполягли та він змушений погодитися. Після завершення слідчої дії він поїхав на виїзд з м. Біла Церква, де помітив, що весь час за ним їхала патрульна поліція.

Близько 17:00 год вказана патрульна машина його зупинила, підійшли поліцейські. Попросили його документи, формально здійснили огляд вантажного відділення авто та відразу почали цікавитися чи не вживав він наркотичні засоби та вказали, що він має тремтіння пальців рук та зіниці очей, які не реагують на світло. Поліцейський запропонував йому пройти медичний огляд, на що він погодився. Після цього поліцейський зняв свою бодікамеру, наказав іншому поліцейському поставити її в авто, а сам підійшов до нього та змісив його відмовитися від проходження медичного огляду, здійснюючи психологічний тиск з погрозами. Так, поліцейський погрожував, що відвезе його до медичного закладу і гарантував, що протримають його там всю ніч, а потім викличуть працівників ТЦК, які взагалі його не відпустять, відберуть у нього телефон та ще й оформлять кримінальну справу, вказав, що для нього краще буде просто відмовитися від проходження медичного огляду. Він, перебуваючи в остраху за ввірений йому вантаж та острах через нахабні такі реальні погрози поліцейського, змушений був відмовитися від проходження медичного огляду. Більше того, щоб він не передумав, до місця зупинення його авто під`їхали ще працівники поліції та невідомі особи у військовій формі, які спостерігали за його діями. Окрім того, з наявних відеозаписів з нагрудних камер вбачається, що під час спілкування з поліцейськими він поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці. З відеозаписів чітко видно. Що у нього відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж адекватні. Так, відповідно до відеозапису бодікамери № 477064 інспектора Музики В. чітко зафіксовано, як він о 17:35:36 год знімає свою нагрудну бодікамеру, просить свого напарника «Бодю» покласти її в авто, а сам направляється до нього та протягом майже хвилин про щось з ним розмовляє, а потім повертається та знову начіплює на себе нагрудну камеру. Звертає увагу суду, що саме в цей момент поліцейський ОСОБА_2 , методом психологічного впливу та погроз, змусив його відмовитися від проходження медичного огляду. Відповідно до відеозапису бодікамери № 477535 іншого поліцейського «Боді» також зафіксовано як о 17:35:36 год інспектор ОСОБА_2 знімає свою нагрудну бодікамеру та передає її «Боді», який кладе камеру в авто. Тобто, майже дві хвилини саме нібито такої «безперервної» відеозйомки неможливо встановити дії поліцейського ОСОБА_3 , що не відповідає безперервності відео та підтверджує його пояснення щодо застосування інспектором музикою В. стосовно нього психологічного тиску, погроз та змушування його до відмови від проходження медичного огляду.

Також із матеріалів справи про адміністративне правопорушення поліцейськими не повідомлено йому причину зупинки та не вбачається, щоб він допустив будь-які порушення ПДР, за які б його слід було зупинити. Зупинка транспортного засобу поліцією «просто так» не є законною, у зв`язку із чим всі складені процесуальні документи стосовно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поряд із зазначеним просить суд врахувати ще й те, що це його основний заробіток. Він офіційно розлучений, але має на утриманні двоє малолітніх дітей, на яких сплачує аліменти.

Суддя, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 697339 від 26.04.2024 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.04.2024, відповідно до якого водія ОСОБА_1 було направлено на огляд до КНП Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня», однак огляд не проводився; акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість; розписку ОСОБА_4 від 26.04.2024; відеозапис з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора із службового автомобіля, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 697339 від 26.04.2024, прийшов до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

За Кодексом України про адміністративні правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Відповідно до положень ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота) , звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно із п. 1 розділу ІІІ Інструкції перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до п. 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія

транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні були переглянуті відеофайли, які містяться на доданому до матеріалів справи диску. Так, на відеозаписі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського 477064, зафіксовано як о 17:32 год працівники поліції підійшли до автомобіля. У водія перевірили документи, водій повідомив, що перевозить матраци для ЗСУ та працівники поліції вказаний факт перевірили, оглянувши кузов авто. Після цього працівники поліції отримавши на своє запитання у водія відповідь, що він наркотики вживав давно і не вживає зараз, перевірили у нього о 17:33 год реакцію зіниць очей на світло, наявність чи відсутність тремтіння пальців рук та запропонували пройти огляд у лікаря-нарколога у найближчому медичному закладі на наркотичне сп`яніння або відмовитися від огляду, але тоді автоматично буде складено протокол. О 17:35 год зафіксовано як поліцейський пішов до службового автомобіля, зняв нагрудну камеру і віддав її напарнику, а сам пішов говорити з водієм. Потім о 17:36:54 год повернувся, бере камеру, закріплює і говорить напарнику, щоб він шукав направлення, що найближчий медичний заклад у м. Тараща, та що він піде повторно запитає у водія про огляд. О 17:37 год поліцейський підійшов до водія та запитав «То що їдемо на огляд?», на що останній відповів «Чому? Ні, поспішаю дуже». Працівник поліції повідомив, що у такому разі як він вже говорив стосовно нього буде складено протокол за відмову, тобто порушення п. 2.5 ПДР та передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП, повторно перепитав «відмовляєтесь?», на що водій відповів «да». Далі зафіксовано як працівники поліції оформлюють протокол та матеріали до нього, а потім ознайомлюють з ними водія. На відеозаписі під назвою «clip-2» зафіксовано факт руху транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, п. 2.5 ПДР визначає обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння, а не його право.

Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, передбачено: а) необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції» (п. 1.3 Розділу І Інструкції); б) випадки застосування такого превентивного заходу: нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. (п. 3.3 Розділу III Інструкції).

При цьому зазначається, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно» (п. 3.5 Розділу III Інструкції).

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (п. 5 розділ ІІ), затвердженої Наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Судом встановлено, що на порушення вимог п. 2.5 ПДР, поліцейський не пояснює водієві його обов`язок пройти на вимогу поліцейського огляд, а навпаки говорить або вони їдуть на огляд до лікаря-нарколога до найближчого медичного закладу або водій відмовляється. Після того як повідй повідомив що готовий пройти тест якнайшвидше, полійський, не маючи твердого наміру доставляти водія до медичного закладу, в порушення вимог вказаної вище Інструкції, без будь-яких пояснень знімає нагрудну камеру та передає її іншому поліцейському. У цей час камера фіксує вулицю, а не розмову з водієм, в результаті чого у період часу з 17:35 год по 17:36:54 год відеофіксація події не здійснюється. Після цього поліцейський повертається, заберає свою нагрудну камеру, підходить до водія, знову пропонує пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, на що водій відмовляється пройти огляд.

Такі дії поліцейського суддя розцінює як схиляння особи водія до відмови від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, оскільки право відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння правилами дорожнього руху не передбачено. Без зазначених протиправних дій працівника патрульної поліції, правопорушення не було б вчинено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року в справі Раманаускас проти Литви зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Зважаючи на досліджений відеозапис, із якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував щодо проведення огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі на початку розмови із поліцейським, проте після умисного, в супереч вимог п. 5 розділу II Інструкції переривання поліцейським відеозапису, ОСОБА_1 змінив свою позицію щодо цього огляду, суд позбавлений можливості виключити сумнів щодо існування провокації працівників поліції спрямованої на схиляння останнього до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння під час цієї перерви відеозапису, а тому суд не може прийняти протокол про вчинення адміністративного правопорушення та відеозапис як допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, оскільки рішення ОСОБА_1 про відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння було спровоковано під тиском маніпулятивних дій поліцейського, отже така відмова не може вважатися порушенням п. 2.5 ПДР України, за такого його дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУПАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття адміністративного провадження.

Особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 247, 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 23, 24, 27, 130, 247, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА