Провадження № 3/344/4519/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Зеленко О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП не встановлено, за ч.2 ст.123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 вчинив в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений, за наступних обставин.

Так, 13 червня 2024 року о 10 год 55 хв у м. Івано-Франківськ по вул. Надрічна, 54 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 312 D», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофора та увімкнений звуковий сигнал.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 Говзан М.М., якому роз`яснено вимоги ст.271 КУпАП, вказав, що його підзахисний вину визнав, просив призначити покарання у виді штрафу без вилучення транспортного засобу, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує транспортний засіб для пересування.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.123 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Відповідно до п.20.5в Правил дорожнього руху України, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №711531 від 13.06.2024, відеоматеріалами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №711531 від 13.06.2024, 13 червня 2024 року о 10 год 55 хв у м. Івано-Франківськ по вул. Надрічна, 54 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter 312 D», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофора та увімкнений звуковий сигнал.

У письмовому поясненні до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №711531 від 13.06.2024, ОСОБА_1 показав, що не побачив сигнал світлофора.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.2 ст.123 КУпАП як в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.123 КУпАП.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, ставлення до вчиненого правопорушення, щире каяття як обставину, що пом`якшує відповідальність, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу.

Як вбачається з пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є особою з ІІ групою інвалідності.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю II групи від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються.

Керуючись ст. ст. 7, 33, 123, 221, 268, 283, 284, 285 КУпАП, п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення - штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Олеся ЗЕЛЕНКО