Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/524/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2024 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Вознюк Р.В., за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Войналовича О.М. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, особи з інвалідністю ІІІ групи, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

26.03.2024 о 18 год. 20 хв. в с. Западинці, по вул. Миру, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоблоком Forte без н.з. із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, при цьому визнав, що перед зупинкою працівниками поліції випив пива, однак заперечив факт керування транспортним засобом, в подальшому визнав, що саме він керував мотоблоком, однак вказав, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, у зв`язку з тим, що мотоблок не є транспортним засобом.

Захисник ОСОБА_2 просив закрити провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на відсутність підстав для зупинки транспортного засобу. Крім того, вказував, що матеріали справи не містять відеозапису процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення і вручення протоколу ОСОБА_1 , що свідчить про порушення працівниками поліції процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що на момент їх зупинки працівниками поліції мотоблоком керував ОСОБА_1 , ОСОБА_4 сидів збоку, в той час, як він сидів у причіпі позаду.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 вказав, що для надання допомоги поліції зупинили в с. Западинці мотоблок. Мотоблоком керував ОСОБА_1 , біля якого сидів ще один чоловік, а позаду у кузові був неповнолітній пасажир. В ході розмови з ОСОБА_1 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що водій не погодився, як і не погодився на проходження такого огляду в медичному закладі. Після чого приступили до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суддя доходить таких висновків.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом досліджено долучені до протоколу про адміністративне правопорушення докази 2 DVD диски, на яких містяться 9 файлів з відеозаписами з нагрудної бодікамери поліцейського під назвами: «0000000__0034», «0000000__0035», «0000000__0036», «0000000__0037», «0000000__0038», «0000000__0039», «0000000__0040», «0000000__0041» та «0000000__0042».

Оглядом долучених до протоколу відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 керував мотоблоком Forte та був зупинений працівниками поліції (файл під назвою «0000000__0034»). Поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи не бачив він синього жигуля. В ході розмови працівником поліції було виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння. (1 хв. 02 сек. файл під назвою «0000000__0034»). На питання поліцейського чи той вживав алкоголь ОСОБА_1 відповів, що випив «пивка банку» (1 хв. 17 сек. файл під назвою «0000000__0034»), після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» (3 хв. 08 сек. файлу під назвою «0000000__0035»), на що ОСОБА_1 згоди не надав, вказав, що не бажає проходити огляд (03 хв. 12 сек. файлу під назвою «0000000__0035»). Після чого працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі (03 хв. 15 сек. файлу під назвою «0000000__0035»), на що останній згоди не надав (03 хв. 15 сек. 03 хв. 25 сек. файлу «0000000__0035»).

Поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (03 хв. 32 сек. файлу під назвою «0000000__0035»), після чого поліцейські почали роз`яснювати водію його права у ході чого відеозапис закінчився.

Відеозаписи під назвами: «0000000__0036», «0000000__0037», «0000000__0038», «0000000__0039», «0000000__0040», «0000000__0041», зображують з`ясування обставин для складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії, які при цьому вчинили поліцейські.

Відеозапис під назвою зображує процедуру зачитування змісту протоколу водію ОСОБА_1 «0000000__0042».

Суд відхиляє показання свідка ОСОБА_4 , що мотоблоком перед його зупинкою керував ОСОБА_3 , оскільки такі показання спростовуються показаннями самого ОСОБА_1 , який визнав, що керував мотоблоком та допитаного свідка ОСОБА_3 , який вказав, що водієм мотоблоку був саме ОСОБА_1 , а також дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, на якому зображено, що на момент зупинки поліцейськими транспортного засобу, ОСОБА_1 керував мотоблоком, а ОСОБА_3 сидів позаду у причепі (00 хв. 09 сек. файл під назвою «0000000__0034»).

Доводи ОСОБА_1 , що мотоблок це не транспортний засіб, суддя визнає необґрунтованими, оскільки визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п.1.10 Правил дорожнього руху України, згідно з яким, це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Проаналізувавши дану норму, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема, і самого водія чи його вантажу, то він є повноправним учасником дорожнього руху, і вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом повинна нести відповідальність за керування ним у стані сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння пристрою номерного знаку чи за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Щодо доводів захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу.

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-УІІІ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перелік підстав зупинки транспортних засобів зазначений у ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», зокрема згідно п. 6 ч. 1 ст. 35 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно досліджених відеозаписів та пояснень поліцейського у судовому засіданні, мотоблок Форте під керуванням ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими з метою отримання допомоги від водія та його пасажирів у пошуку автомобіля марки «Жигуль» синього кольору, що є підставою для зупинки транспортного засобу згідно п. 6 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Окрім того, у зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.

Таким чином, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , діяли в межах своїх повноважень, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або ненадання працівниками поліції доказів вчинення водієм адміністративного правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння та не спростовує результатів цього огляду.

Доводи захисника про незавершеність процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки, як вбачається з досліджених відеозаписів, після відмови ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, поліцейські повідомили йому, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, після чого поліцейські перейшли до складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддя зауважує, що процедура огляду особи на стан сп`яніння, розпочинається з виявлення працівниками поліції у водія ознак сп`яніння та завершується отриманням результатів такого огляду або відмовою особи від проходження огляду, а оформлення та складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно особи за результатами огляду, є початком провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, доводи захисника, що протокол про адміністративне правопорушення при ОСОБА_1 не складався, спростовуються долученим до матеріалів справи відеозаписом (файл під назвою «0000000__0042»), зі змісту якого вбачається, що працівниками поліції складено протокол, після чого з використанням спеціальних технічних засобів його було роздруковано, після чого його зміст зачитано водію ОСОБА_1 , який від вручення йому копії протоколу відмовився, від підпису за його отримання теж відмовився.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, доходжу висновку, що відсутні підстави вважати, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю у судовому засіданні об`єктивно дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 100097 від 26.03.2024, відеозаписами вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, показаннями свідка ОСОБА_3 , які узгоджуються з іншими доками і не викликають сумніву у їй достовірності.

Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який не працює, одружений, є особою з інвалідністю ІІІ групи, доходжу висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією цієї статті з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 40-1, ст. 283, ст. 284, ч.1 ст. 130, КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф необхідно внести через установу банку України за реквізитами, розміщеними на сторінці Красилівського районного суду Хмельницької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://kr.km.court.gov.ua/sud2209/gromadyanam/paying.

У разі сплати штрафу у строки, передбачені ст.307 КУпАП, платіжний документ необхідно подати до Красилівського районного суду Хмельницької області.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

З урахуванням ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Р. В. Вознюк