Справа № 513/994/24
Провадження № 3/513/1200/24
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

23 вересня 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С., вивчивши матеріали подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Тетяни Гінкул, погодженого начальником Ларисою Івановою, про приведення у відповідність вироку Саратського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2024 року на розгляд Саратського районного суду Одеської області надійшло вищезазначене подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Тетяни Гінкул, погодженого начальником Ларисою Івановою, про приведення у відповідність вироку Саратського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.4 ст.185 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на один рік.

У поданні заявник просить суд розглянути питання про приведення вироку у відповідність до закону на підставі ч.2 ст. 74 КК України, у зв`язку з набуттям 09 серпня 2024 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX, яким внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а ОСОБА_1 засуджений за вчинення крадіжки у меншому розмірі.

Суд, дослідивши подання, приходить до висновку, що останнє підлягає поверненню без розгляду, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 статті 537 КПК України визначено перелік питань, що має право вирішувати суд під час виконання вироків.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.

Законом України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є адміністративним правопорушенням.

Частинами 1, 3 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Так, згідно з ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Частиною 3 даної статті КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Разом з тим, положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення питання про приведення вироку суду у відповідність до закону з вказаних норм. Норми, на які посилається представник органу пробації передбачають лише можливість вирішення питання про звільнення засудженого від покарання та його відбування.

Відтак з врахуванням наведеного вище, приходжу до висновку, що подання підлягає поверненню до органу пробації без розгляду.

З огляду на викладене, керуючись, ст.ст.9, 537, 539 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Тетяни Гінкул, погодженого начальником Ларисою Івановою, про приведення у відповідність вироку Саратського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.4 ст.185 КК України - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Миргород