Житомирський апеляційний суд
Справа №288/3558/23 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Слівінського Віктора Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 січня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 03.12.2023 о 12 год. 46 хв. в селі Попільня, вулиця Лісова, Житомирського району, Житомирської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ -110307» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager 6810» та у медичному закладі відмовився. Своїми діями порушив пункт 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Слівінський В.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак не висловлював будь-якої відмови пройти такий огляд у медичному закладі, що підтверджується відеозаписом. Також, вказав на ряд інших порушень, допущених працівниками поліції при здійснені процедури огляду на стан сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що усунув недоліки апеляційної скарги, а саме, долучив документи на підтвердження повноважень надання правової допомоги ОСОБА_1 в апеляційному суді.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД №399814 від 03.12.2023 вбачається, що ОСОБА_1 03.12.2023 о 12 год. 46 хв. в селі Попільня, вулиця Лісова, Житомирського району, Житомирської області, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ -110307», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager 6810» та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України, крім вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується: підписаною водієм постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №952998 від 03.12.2023 (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою технічних засобів на місці зупинки та підпису відмовився (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість до КНП «Попільнянська лікарня» від 03.12.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та підпису відмовився (а.с.5); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП від 03.12.2023 (а.с.3); відеозаписом фіксації обставин події (а.с.7).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дослідив всі докази у справі, проаналізував їх і дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, як із застосуванням спецзасобів на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, відмовився. У працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, озвучені водію та відображені в протоколі. Також, відеозапис свідчить, що ОСОБА_1 був повідомлений про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у вигляді складення протоколу про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР, а також ознайомлений зі змістом протоколу. Після оформлення адміністративних матеріалів водія було відсторонено від керування транспортним засобом.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Посилання на ту обставину, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлено з направленням до КНП «Попільнянська лікарня» від 03.12.2023, у якому зазначено, що від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі останній відмовився. Доводи, що таке направлення надано йому після складення протоколу не спростовує факт відмови, оскільки будь-яких заперечень з цього приводу він не висловлював,на направленні його для проведення огляду у закладі охорони здоров`я не наполягав. Про те, що відмова від проходження огляду у будь-який спосіб була безумовною та безсумнівною свідчить протокол про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 копія протоколу про адміністративне правопорушення не вручалась, що, на думку захисту, є порушенням права особи на захист, не спростовує висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки, як підтверджується відеозаписом, ОСОБА_1 роз`яснено суть правопорушення, його ознайомлено зі змістом протоколу, а про вручення копії протоколу свідчить його підпис. Відсутність на відео зафіксованої обставини вручення протоколу не свідчить про порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Наданий суду апеляційної інстанції результат токсилогічного дослідження методом ГХ крові/сечі на вміст алкоголю від 12.12.2023 №3678 не має правового значення вирішення для даної справи та не є доказом відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол відносно нього складено у зв`язку з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто, за порушення ним п.2.5 Правил.

Крім того, такий результат отриманий в порушення вимог ч.4 ст.266 КУпАП, зі змісту якої вбачається, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним(ч.5 ст.266 КУпАП).

Підстав для задоволення клопотання, яке містилося в апеляційній скарзі, про повторне дослідження матеріалів справи та відеозаписів, суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки захисник ознайомився з ними під час підготовки до розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Клопотання адвоката Слівінського Віктора Олександровича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Слівінського Віктора Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 січня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич