Справа 229/3980/24
Номер провадження 3/229/1699/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Панова Т.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини № НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 , за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 1 від 04 червня 2024 року, 01.06.2024 року близько 12 години 10 хвилин в місці тимчасового розташування військової частини НОМЕР_4 в АДРЕСА_1 військовослужбовець ОСОБА_1 , виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засідані ОСОБА_1 пояснив, що 1 червня 2024 р. о 12:10 хвилин, як зазначено в протоколі, обов`язки військової служби не виконував. В цей день та час перебував в м. Дружківка, куди повернувся після виконання бойового завдання на відпочинок. В стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував. Від проходження огляду за допомогою алкотестера відмовився, бо йому не було відомо чи сертифікровано та повірено данний технічний засіб. Після його відмови продути алкотестер, йому не запропонували пройти обстеження в лікарні. Протокол про адміністративне правопорушення було складено без належної відеофіксації, що є порушенням ст. 266-1 КУпАП. Вказані в протоколі свідки, перебувають у прямому підпорядкуванні командування військової частини НОМЕР_4 , що впливає на їх об`єктивність, вони можуть бути упереджиними та діяти під тиском командування, що порушує принципи неупередженості та справедливості.

Просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договора», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Диспозиція ч.3 ст. 172-20 КУпАП визначає склад правопорушення: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Дослідивши матеріали, які надійшли до суду, суд приходить до висновку, що ця справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з таких підстав.

У протоколі №1 від 01.06.2024 року зазначено, що цього ж дня о 16:33 год. ОСОБА_1 перебуваючи в м. Дружківка, в місці тимчасового розташування військової частини НОМЕР_4 виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані.

Порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції встановлено ст. 266-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 7 ст. 266-1 КУпАП Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, що затверджений Постановою КМУ №32 від 12.01.2024 р. (надалі Порядок).

Згідно вказаного Порядку огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).

Відповідно п. 3 вказаного Порядку огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що огляд проводиться:

- уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність;

- лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно п. 8 Порядку військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

В якості доказів скоєння правопорушення до протоколу долучено Акт б/н від 01.06.2024 р. Про відмову проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в якому зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу Алконт-М, що також підтверджують свідки цієї події ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

При цьому з матеріалів справи не вбачається, що військовослужбовця ОСОБА_2 , як то передбачено п. 8 Порядку, було направлено командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, якому надано право проводити такий огляд.

Отже з вказаного Акту вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, але в протоколі про адміністративне правопорушення дії військовослужбовця кваліфікуються, як «виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану в нетверезому стані», при цьому доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння

матеріали справи не містять.

Диспозицією ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Проте суд позбавлений самостійно змінювати кваліфікацію дій правопорушника.

Крім того, ОСОБА_1 , заперечує, що виконував обов`язки військової служби, саме 01.06.2024 р. о 12 год. 10 хв. в м. Дружківка. При цьому з долучених до протоколу документів, суд позбавлений можливості перевірити, ці обставини, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили чи спростували ці обставини.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі.

Отже суду не надано належних доказів щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

Наявні в матеріалах справи докази не дають підстав поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, відтак провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247,284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, до Дніпровського апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Л. Панова