Справа № 136/1228/24
провадження №3/136/415/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл., про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, не працює, проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 о 21:10 год, знаходячись по вул. Столярського, м. Липовець, Вінницька обл., водій ОСОБА_1 керував скутером "DEFIANT", б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав запах алкоголю з ротової порожнини; порушення мови; тремтіння пальців рук; порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився бувши належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, отож в силу ст. 268 КУпАП суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів.

Суд встановив, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №325972 від 17.06.2024, що не оскаржені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- матеріалами, що додані до протоколу, а саме: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння: мав запах алкоголю з ротової порожнини, нерозбірливу мову та хитку ходу, відмовився від проходження огляду, а також з направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі;

- відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції де зафіксовано переслідування та зупинку скутера "DEFIANT", б/н, за кермом якого був ОСОБА_1 , а під час повідомлення поліцейським причин зупинки, останній виявив у водія ознаки алкогольного сп`яніння. На відео вбачається, що ОСОБА_1 мав такі видимі ознаки алкогольного сп`яніння як порушення координації рухів, нечітку вимову та поведінку невідповідну обстановці. Крім того, на відеозаписі зізнався, що випив пиво. На пропозиції поліцейського до ОСОБА_1 надати категоричні відповіді щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі, водій відмовився;

- згідно з довідки ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл. від 18.06.2024 вбачається, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Вищевказані матеріали, згідно зі ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Суд, оцінивши вищезазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та узгоджуються між собою, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння ч. 1 ст. 130 КУпАП із застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Щодо можливості призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, коли така особа на момент адміністративного правопорушення не мала посвідчення на право керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статті та полягає у забороні керувати транспортними засобами. Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України. зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів із дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніш як через 15 днів із дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається до Вінницького апеляційного суду.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, законним представником, захисником, потерпілим протягом 10-ти днів із дня її винесення.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО