ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/508/24 Справа № 702/718/24 Категорія: ч.4 ст.172-6 КУпАПГоловуючий у І інстанції Максименко Д. Р. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Доманчука В.А., прокурора Гречаника Р.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Доманчука В.А. на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення правопорушення працюючого помічником чергового сектору реагування патрульної поліції ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді помічника чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, за результатами повної перевірки щорічної декларації за 2022 рік органом НАЗК, лист №42-01/40762-24 від 05.06.2024, в порушення вимог пп. 7, 9, 10 ч. 1 ст. 46 Закону, відобразив недостовірні відомості на суму 1 317 084,72 грн., що становить розмір від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2022 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник Доманчук В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною з огляду на те, що висновок не відповідає обставинам справи. Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до п.3.6. договору позики від 14.11.2022 ОСОБА_1 зобов`язаний повертати позику готівкою по 1100 доларів США щомісяця. Таким чином, фінансове зобов`язання ОСОБА_1 за договором позики від 14.11.2022 склало 241 352,76 грн., з розрахунку 6600 доларів США по курсу 36,5686 грн за 1 долар СШШ(курс Національного банку України на 14.11.2022). Відповідно загальна сума відомостей, що відрізняються від достовірних, підтверджена доказами, складає 247 483,53 грн., (в тому числі 241 352, 76 грн. сума боргу за договором позики, 6000,55 грн. сума доходів від ТОВ «СПЕРІУС БУМ», 124,22 грн сума доходів від АТ «СЕНС БАНК»). Таким чином, захисник Доманчук В.А. вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, та відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Крім того, сплив шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення. Оскільки, уповноваженою особою НАЗК ОСОБА_2 в період з 12.02.2024 по 30.05.2024 було проведено повну перевірку декларації ОСОБА_1 . Таким чином, правопорушення було виявлено 12.02.2024.

Також, зазначає, що відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 , його захисника Доманчука В.А., про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, прокурора Гречаника Р.І., про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника Доманчука В.А. викладену в апеляційній скарзі, вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення №25 від 10.07.2024, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді помічника чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області та відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, за результатами повної перевірки щорічної декларації за 2022 рік органом НАЗК, лист №42-01/40762-24 від 05.06.2024, в порушення вимог пп. 7, 9, 10 ч. 1 ст. 46 Закону, відобразив недостовірні відомості на суму 1 317 084,72 грн., що становить розмір від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації за 2022 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.4 ст.172-6 КУпАП;

- копії положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, згідно якого визначені: загальні положення; основні завдання ДВБ; функції ДВБ; права ДВБ; організація діяльності ДВБ;

- обґрунтованого висновку (з додатками), щодо виявлення ознак корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, за яке передбачено адміністративну відповідальність від 04.06.2024 згідно якого вбачається, що за результатами повної перевірки декларації щорічної за 2022 рік, поданої ОСОБА_1 , помічником чергового сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності №1 Уманського районного управління поліції Головного управляння Національної поліції в Черкаській області, встановлено, що суб`єкт декларування при поданні декларації зазначив відомості, які не відповідають дійсності, на загальну суму 1 317 084, 72 грн. (п.п.4.1-4.3 п.4, п.6 розділу 3.1 цієї Довідки), неточні відомості (п.п. 1.1, 1.3 п.1, п.п.2.2 п.2, п.п.3.1, 3.2 п.3, п.п.4.4 п.4, п.п.5.1, 5.2 п.5, п.7 розділу 3.1 цієї Довідки), а також відомості, які не дають змоги ідентифікувати суб`єкта декларування та члена сім`ї (матір) за кордоном (п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 розділу 3.1 цієї Довідки), що є недостовірними відомостями, чим не дотримав вимог п.п.1, 2, 7, 8, 9, 10 ч.1 ст.46 Закону. Недостовірні відомості, зазначені у декларації (п.п.4.1-4.3. п.4, п.6 розділу 3.1 цієї Довідки), відрізняються від достовірних на загальну суму 1 317 084,72 грн, що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на дату подання декларації.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Частина 4 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Завідомо недостовірні відомості - слід розуміти інформацію, що має неправдивий, хибний характер, який суб`єкт декларування усвідомлював або міг усвідомлювати на момент подання декларації (такої, що повністю або частково не відповідає дійсності).

Відповідно до абз. 3 Примітки до ст. 172-6 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Всупереч доводів захисника Доманчука В.А., що оскаржувана постанова є незаконною оскільки висновок не відповідає обставинам справи, апеляційний суд зазначає, що наведені вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , були дотримані, а висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та оскаржуваній постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією від 10 липня 2024 року №25.

В апеляційній скарзі захисник Доманчук В.А. посилається на те, що на його думку, суд першої інстанції не звернув увагу, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, та відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає дані доводи неспроможними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , було достеменно відомо про його обов`язок внесення до декларації достовірних відомостей.

Під час дослідження матеріалів в суді апеляційної інстанції було встановлено, що на початку заповнення щорічної декларації за 2022 рік ОСОБА_1 ознайомився з Правилами заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, про що проставив відповідну відмітку.

Крім того, після заповнення всіх розділів вказаної декларації він ознайомився із внесеними до неї відомостями та проставив відповідну позначку про підтвердження правильності даних, після чого подав цю декларацію шляхом накладення електронного цифрового підпису.

Встановлено, що у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки», ОСОБА_1 не зазначив відомості про дохід, отриманий ним на банківські рахунки, відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» (), у розмірі 1 040 353,95 грн. При цьому протягом 2022 року на банківський рахунок, відкритий суб`єктом декларування в АТ КБ «ПриватБанк», останній отримав грошове забезпечення від Головного управління Національної поліції в Черкаській області () у розмірі 470 623,13 грн. Також, у звітній період суб`єкт декларування отримав з офіційних джерел доходи від ТОВ «Сперіус БУМ» () у розмірі 6005,55 грн., та від АТ «Сенс Банк» () у розмірі 124,22 грн. Отже, розмір доходів отриманих ОСОБА_1 з офіційних джерел протягом 2022 року, становить 476 753,90 грн. Водночас ОСОБА_1 протягом 2022 року здійснював загальножиттєві витрати, переказував грошові кошти фізичним особам, знімав готівкою кошти, а також здійснив витрати на суму 1 157 238,00 грн. з призначенням платежу «Розваги», що свідчить про використання ним коштів, які надходили від невстановленого кола осіб, для особистих потреб.

Також, відповідно до розділу 13 «Фінансові зобов`язання» декларації, ОСОБА_1 не зазначив відомостей про фінансове зобов`язання, яке виникло у нього перед ОСОБА_3 на підставі договору позики грошей від 14.11.2022, посвідченого приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Горбуновою М.І., у розмірі 270 600,00 грн.

Таким чином, відповідно до підпункту «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Визнаючи ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки цей висновок ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин даної справи, що стосуються часу, суті адміністративного правопорушення та вини вказаної особи у його вчиненні.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів правильність висновків суду по справі не вбачається.

Відповідно до доводів захисника Доманчука В.А. , що сплив шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення. Оскільки, уповноваженою особою НАЗК ОСОБА_2 в період з 12.02.2024 по 30.05.2024 було проведено повну перевірку декларації ОСОБА_1 . Таким чином, на думку апелянта правопорушення було виявлено 12.02.2024.

Апеляційний суд зазначає, що фактично по закінченню повної перевірки 30 травня 2024 року, обґрунтованим висновком Національного агентства з питань запобігання корупції було встановлено факт порушень передбачених ч.4 ст.172-6 КУпАП, ОСОБА_1 .

Таким чином, з огляду на викладене, переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП, суд першої інстанції врахував положення ст.38 КУпАП,

Таким чином, враховуючи, що датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією необхідно рахувати 30 травня 2024 року, то на день винесення оскаржуваної постанови 19 серпня 2024 року - строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП не закінчилися.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи захисника Доманчука В.А. про те, що відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням

Оскільки, у випадку вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, не може визнаватись малозначним, у зв`язку з тим, що вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, посягають на встановлений порядок діяльності органів влади, а також порядок реалізації особами таких органів, наданої їм влади та посадових повноважень, дискредитує органи влади.

Корупція являє собою величезну загрозу правовим нормам, демократії, правам людини, об`єктивності та соціальній справедливості, перешкоджає економічному розвиткові та ставить під загрозу стабільність демократичних інститутів та етичних норм суспільства

Сучасні реалії в Україні зумовлюють публічний інтерес до корупційних правопорушень та необхідності ефективної протидії їм з метою захисту особи, суспільства та держави.

Таким чином, вказане адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, не може визнаватися малозначним.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Монастирищенського районного суду Черкаської області, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить захисник Доманчук В.А., - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Доманчука В.А. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба