Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2426/24 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Категорія ч. 1 ст. 483 МКУ Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника - адвоката Шлінчака І.О., представника Житомирської митниці Державної митної служби України Кондратюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Шлінчака Івана Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Богунського районного суду міста Житомира від 01 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товару, що становить 100000,00 грн з конфіскацією предметів порушення митних правил, а саме: транспортного засобу марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_1 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року виготовлення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Не погодившись із вказаною постановою адвокат Шлінчак І.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову змінити в частині призначення ОСОБА_1 покарання у виді штрафу та призначити останньому штраф у розмірі 30 000 грн. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що при встановленні вартості ввезеного на митну територію України ОСОБА_1 транспортного засобу марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_1 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року виготовлення, бувшого у використанні, з об`ємом двигуна - 1968 см3, тип двигуна - дизель, оформлений у якості гуманітарної допомоги, суд першої інстанції посилався на довідку про визначення вартості транспортного засобу в мережі Інтернет, згідно якої вартість зазначеного автомобіля складає 200 000 грн. Разом з тим, станом на квітень 2024 року на вторинному ринку Великобританії реальна вартість такого транспортного засобу в середньому становить 950-1500 фунтів стерлінгів Великобританії, що станом на 10 квітня 2024 року еквівалентно 46000-73000 грн. Із вказаної вартості мав виходити суд при визначенні розміру штрафу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Шлінчака І.О., представника митниці ОСОБА_2 , доходжу наступного висновку.

Згідно зі ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження у справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Як визначено ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону суддею суду першої інстанції були дотримані, тому судове рішення є законним і обґрунтованим.

Згідно з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару транспортного засобу марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_1 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 1968 см3, тип двигуна - дизель, у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, а саме Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, у якій отримувачем вказано військову частину НОМЕР_3 та звернення за вих. № 585 від 24 грудня 2022 року військової частини НОМЕР_3 , одержаного незаконним шляхом.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, районний суд послався на наступні докази: протокол про порушення митних правил № 0048/101000/24 від 07 лютого 2024 року; довідки про виготовлення витягу з Центральної бази даних Державної митної служби від 07 лютого 2024 року; довідку про визначення вартості транспортного засобу з мережі Інтернет від 07 лютого 2024 року; лист про надання інформації щодо вантажів гуманітарної допомоги від 23 січня 2023 року; копії листів; доповідну записку від 07 лютого 2024 року.

Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накладаючи на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товару, що становить 100000 (сто тисяч) грн 00 коп з конфіскацією предметів порушення митних правил, а саме: транспортний засіб марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_1 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року виготовлення, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Постанова Богунського районного суду міста Житомира від 01 квітня 2024 року не оскаржується в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Оскаржуючи вказану постанову в частині розміру, призначеного штрафу в розмірі 100 000 грн, адвокат Шлінчак І.О. не погодився із визначеною вартістю транспортного засобу марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_1 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року виготовлення, ввезеного ОСОБА_1 на митну територію України. Натомість, до матеріалів апеляційної скарги долучив витяги з мережі інтернет щодо вартості у Великобританії автомобілів марки «AUDI», модель «A6» 2007 року випуску станом на квітень 2024 року.

Зазначені доводи апеляційної скарги є безпідставними з огляду на наступне.

Так, питання щодо митної вартості товарів відображені у Митному кодексі України.

Згідно ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 МК України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

За ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно ч. 7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За положеннями ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Доводи апелянта щодо неправильної оцінки вартості автомобіля апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Згідно довідки про визначення вартості транспортного засобу, складеної головним державним інспектором оперативного відділу №2 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил ОСОБА_3 , за змістом якої, згідно інформації різних сайтів мережі Інтернет RST.ua.com, AUTO.RIA.com, CARS.ua, AUTOMOTO.ua середня вартість марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_1 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року виготовлення, бувшого у використанні, з об`ємом двигуна - 1968 см3, тип двигуна дизель станом на 24 грудня 2022 року складала 200 000 грн (а.с. 8).

Вказану довідку щодо вартості транспортного засобу апеляційний суд вважає належним та допустимим доказом. При цьому апеляційний суд враховує, що сторона захисту жодних даних щодо вартості вказаного транспортного засобу станом на дату вчинення ОСОБА_1 правопорушення не надала, клопотань про проведення судової товарознавчої експертизи не заявляла.

Державним органом по боротьбі з контрабандою було запропоновано ОСОБА_1 у листі-виклику надати письмові пояснення та додаткові документи (а.с. 38-39). Натомість, як вбачається з матеріалів справи, останній у визначений день 29 січня 2024 року на виклик не з`явився, пояснень не надав.

За наведеного, у суду відсутні підстави визнавати довідку про визначення вартості транспортного засобу марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_1 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року виготовлення, бувшого у використанні, з об`ємом двигуна - 1968 см3, тип двигуна дизель, неналежним доказом у справі, як і відсутні підстави не брати його до уваги.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисника ОСОБА_4 із зазначеного приводу.

На думку апеляційного суду, накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 000 грн із конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: транспортного засобу марки «AUDI», модель «A6», кузов № НОМЕР_1 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року виготовлення, матиме достатній профілактичний вплив та дозволить запобігти вчиненню ОСОБА_1 у подальшому інших правопорушень.

Адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статтей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 483 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шлінчака Івана Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду міста Житомира від 01 квітня 2024 року - без змін

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь