Справа № 291/1759/23
Провадження №3/291/84/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 вересня 2024 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кащук Л.С.,

особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД № 2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина

України, і.к. НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2023 р. о 20 год. 01 хв., в с. Малі Нізгірці Бердичівського району Житомирської області, по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини ). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, а саме відмовився від такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, показав, що подія відбувалась 14.12.2023 року десь о 20 годині вечора, вони виїжджали зі ставу. Були на риболовлі. Поліцейські вже їх чекали. Перший автомобіль проїхав. За ним погналися. Він сказав їм, що випив 0,5 чашки пива ще в обід. А алкоголь він не вживав. Поліція йому сказала, що їм потрібно його задути. Він казав їм давайте «Драгер», але йому ніхто його не надав і склали ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Він не відмовлявся на місці пройти огляд на «Драгері». Навіть йому не показали його. Він просив надати «Драгер», але ніхто не надав. Він не бачив, що писав поліцейський. Він стояв позаду з іншим поліцейським. Потім другий вийшов сказав, що вилучають права. Він в той же вечір поїхав здав кров у лікарні на токсикологічне дослідження.

В своєму письмовому клопотанні ОСОБА_1 просив провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП. Так як вважає, що працівники поліції при проведенні огляду його на стан алкогольного сп`яніння грубо порушили вимоги нормативних актів, які регулюють процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначає, що на відео, яке долучено до матеріалів справи, відсутній запис відносно складення Акт огляду на стан сп`яніння та направлення на медичний огляд в його присутності.

Крім того, Акт був складений разом з протоколом про адміністративне правопорушення, а не згідно встановленої процедури - після відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і перед оформленням йому направлення на медичний огляд.

Вважає, що зазначене свідчить про те, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказує, що поліцейський, запропонувавши йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не проінформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу, не показав йому ні спеціальний технічний засіб, за допомогою якого він мав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ні сертифікат відповідності на нього, ні свідоцтва про повірку робочого засобу.

Туму вважає, що його фактично було позбавлено права як пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, так і вимагати надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу.

Крім того, зазначає, що неодноразово висловлював працівникам поліції свою згоду пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, проте вказане працівниками поліції було залишене буз уваги.

Таким чином, вважає, що в матеріалах справи відсутні докази відмови його від огляду на стан алкогольного сп`яніння: як видно з відеозапису, доданого до протоколу про адмінправопорушення, він декілька раз погоджувався пройти такий огляд, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу , так і погоджувався пройти такий огляд в найближчому від місця зупинки медичному закладі. Проте поліцейський не надав йому можливості пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, не надали йому спеціальний технічний засіб для проведення такого огляду, та не забезпечили йому можливість пройти огляд в медичному закладі.

Вказані дії поліцейського вважає незаконними і є очевидною провокацією, вчиненою виключно з метою спонукання його як водія до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також вважає, що поліцейський не дотримався положень ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №170581 від 14.12.2023р. не зазначено жодних дій, вчинених ним, як водієм транспортного засобу, щодо ухилення від огляду в закладі охорони здоров`я.

Захисник Руденко З.Б. в судовому засіданні проти обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення також заперечила та просила провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Фабулою ч.1 ст. 130 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 170581 від 14.12.2023;

- розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;

- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 6820 на місці зупинки, ОСОБА_1 відмовилась;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, з якого вбачається, що ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я не доставлявся у зв`язку з його відмовою;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 952206 від 14.12.2023 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписі, який міститься на долученому до матеріалів справи оптичному диску, який було переглянуто в судовому засіданні. З відео файлів вбачається, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт зупинки його працівниками поліції. Поліцейський підійшовши до автомобіля водія повідомляє йому причину зупинки, повідомляє, що відносно водія буде складено постанова за порушення ПДР. Поліцейські роз`яснюють водію його права та обов`язки. Складають постанову про накладення адміністративного стягнення, оголошують її, пропонують водію отримати копію, водій відмовляється.

Поліцейський повідомляє водія, що під час спілкування з ним при складанні постанови від нього було чути запах алкоголю з порожнини рота та повідомляє водію про його обов`язок пройти освідування на визначення алкогольного сп`яніння на місці зупинки, або в медичному закладі.

Водій відмовляється пройти на місці зупинки та відмовляється пройти огляд в медичному закладі.

Поліцейський роз`яснює водію, що у такому випадку відносно нього буде складено протокол за порушення п. 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після чого поліцейський знову пропонує водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Та пропонує пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», при цьому роз`яснює, що ними встановлено наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Водій відмовляється від проходження огляду.

Після чого водій зазначає : «А в лікарню ?».

Поліцейський знову неодноразово пропонує водію проїхати в медичний заклад та пройти для цього до службового автомобіля.

Водій зазначає : «А ви на запах визначаєте сп`яніння чи як ?»

Поліцейський неодноразово пояснює, що під час розгляду справи та складання постанови, ним виявлено у водія ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота.

На вказане водій вказує : «А драгер ?»

Поліцейський повідомляє, що зараз надасть йому прилад «Драгер» та знову неодноразово запитує водія чи буде він проходити огляд за допомогою приладу «Драгер»

Водій відповідає : « Мені непотрібен ваш «Драгер».

На запитання чи будете проходити огляд на «Драгер» чи в медичному закладі. Водій спочатку уникає відповіді, потім відповідає : «Ні»

Після чого поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи. Оголошує протокол та пропонує водію, поставити підпис, надати пояснення, водій відмовляється. Пропонує отримати тимчасове посвідчення водія та копію протоколу про адміністративне правопорушення. Водій отримує, про що ставить підписи.

Водія відсторонюють від керування транспортним засобом.

Доданий до матеріалів справи відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, які мали місце 14.12.2023 та поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, те що працівники поліції у встановленому законом порядку запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в його діях, як події, так і складу адміністративного правопорушення.

Доводи сторони захисту відносно того, що ОСОБА_1 висловлював працівникам поліції свою згоду пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, проте вказане працівниками поліції було залишене буз уваги, спростовуються дослідженим в суді відеозаписом події, де відображена розмова ОСОБА_1 із поліцейськими та на пропозицію пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, він неодноразово відмовлявся від такого огляду.

В подальшому ОСОБА_1 зазначав: «А в лікарню ?» ; «А драгер ?». Разом з тим, коли поліцейський знову неодноразово пропонує водію пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», а також проїхати в медичний заклад та пройти для цього до службового автомобіля, водій відмовляється та зазначає : «Мені не потрібен ваш «Драгер»; «Ні». Тому суд, приймає такі твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як намагання останнього уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що поліцейським неодноразово було роз`яснено водію, що у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно нього буде складено протокол за порушення п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно того, що ОСОБА_1 самостійно звернулась до медичного закладу де було проведено дослідження зразка крові на вміст алкоголю, то суд зазначає, що відповідно до вимог пункт 9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., визначає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, ОСОБА_1 повинен був пройти медичний огляд у присутності поліцейського протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У відповідності з п.22 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, вказаний доказ проходження ОСОБА_1 огляду є недопустимим доказом, який не спростовує його винуватість у вчиненні порушення вимог п.2.5 ПДР України.

Окрім того, ОСОБА_1 звернувся до медичного закладу більше ніж через дві години з моменту виявлення правопорушення.

Таким чином факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджений даними протоколу про адміністративне правопорушення, які повністю узгоджуються з даними нагрудного відеореєстратора працівника поліції, дослідженими в судовому засіданні.

Тому, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушеннята є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила.

Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також фіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що сукупність вищевказаних доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням скоєного, особи винного, який у вчиненому не розкаявся та протягом розгляду справи в суді намагався уникнути адміністративної відповідальності; характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (Шістсот п`ять гривень 60 коп.)

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Інформацію щодо рахунку для сплати штрафу можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Сплата штрафів" -" Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху".

Інформацію щодо рахунку для сплати судового збору можна отримати за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://rg.zt.court.gov.ua/sud0622/ в розділі "Громадянам" - "Платіжні реквізити для добровільної сплати боржниками судового збору за рішеннями про стягнення судового збору на користь держави".

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 13.09.2024.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області О. В. Митюк