ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/594/24 Справа № 243/6826/23 Суддя у 1-й інстанції - Фалін І.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Васюти О.О., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 17.11.2023 о 14 годині 45 хвилин в м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, по вул. Цилінна, біля буд.102 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061 номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння(звужені зіниці ока, які не реагують на світло, сповільненість рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 536 гривень 80 копійок.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що 19.01.2024р. о 04:45 у додатку «Дія» отримав електронний варіант оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Що ж стосується оскаржуваної постанови, то апелянт просить скасувати оскаржувану постанову. В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що на законодавчому рівні не врегульовано можливість здійснювати адміністративне судочинство дистанційно, суддя не мав законодавчих підстав прийняття участі у судовому засіданні поза межами приміщення суду, як і розглядати справу за наданими електронними копіями процесуальних документів без отримання їх паперових оригіналів. Вказує, що суд першої інстанції не повністю досліджував відео запис з нагрудної камери поліцейського. Вказує, що на відео запису з нагрудної камери поліцейського він спочатку погоджувався їхати для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, однак просив дозволити їхати на своєму автомобілі так як він не запирається на замки та в ньому знаходиться бензопила. Йому було відмовлено без мотивування та не роз`яснення наслідків такої відмови. Вказує, що відсутні належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення. Вважає, що в судовому засіданні були досліджені змонтовані декілька відеозаписів які більш зручні поліцейським та вирізані відео файли на котрих я погоджувався їхати для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Вказує, що поліцейські вирізали відео файли на котрих він погоджувався їхати для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, надані суду відео файли не можливо визнати належними та допустимими доказами. Вважає, що наявність таких обставин, вирізання поліцейськими відео файли на котрих він погоджувався їхати для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, не ведення відео фіксації безперервно, свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив поновити строк на апеляційне оскарження і скасувати постанову міського суду, перевіривши доводи наведені у клопотанні та в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали адміністративного провадження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними.

Враховуючи, що ОСОБА_1 з оскаржуваним рішенням суду ознайомився лише 19.01.2024р., вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 296307 від 17.11.2023, згідно якого 17.11.2023 о 14 годині 45 хвилин в м. Слов`янськ, Краматорського району, Донецької області, по вул. Цилінна, біля буд.102 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061 номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння(звужені зіниці ока, які не реагують на світло, сповільненість рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Рапортом інспектора взводу 2 роти 1 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Дагур І.

Диском, з відеозаписом на якому крім іншого чітко зафіксовано факт керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21061 номерний знак НОМЕР_2 . Зафіксовані виявлення працівниками поліції у водія явних ознак наркотичного сп`яніння. На закону вимогу працівників поліції пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився, зазначав не суттєві причини неможливості проходження медичного огляду як перевдягнутися, взяти милиці. Після чого відносно ОСОБА_1 було складено протоколом про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги, що наявний відеозапис не можна визнати доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він є не безперервним, відеофіксація проводилась без відображення всіх подій та пояснень водія, який спочатку погоджувався пройти огляд. Оскільки відеозапис містить події правопорушення та весь хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції.

Працівниками поліції дотримано вимог п. 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 03.02.2016 р. № 100, яким визначено, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Відеозаписи як докази отримані в порядку, визначеному законом, зокрема ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.251 КУпАП, відповідно до вимог яких, доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, а їх зміст з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів.

Сам апелянт у своїй апеляційній скарзі не заперечує, що він погоджувався їхати для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, однак просив дозволити їхати на своєму автомобілі, проте працівники поліції не дозволили йому їхати на своєму автомобілі.

Апеляційний суд погоджується з діями працівників поліції, які за умов явних ознаків наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу відсторонили його від подальшого руху, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, та на підставі викладеного дії водія були вірно розцінені як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги, що справа була розглянута за електронними копіями документів без отримання їх паперових оригіналів у режимі відеоконференції, є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження за наявними матеріалами справи, а також у яких містяться оригінал складеного протоку про адміністративне правопорушення серії ААБ № 296307 від 17.11.2023 з доданими доказами.

Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя