Справа № 720/3514/24
Провадження № 3/720/1279/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої по АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2024 року близько 14 години 20 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки ««BMW X3» державний номерний знак НОМЕР_1 на 341 кілометрі автодороги Н-03 в межах с. Динівці Чернівецького району Чернівецької області, в порушення п. 13.3 Правил дорожнього руху України, змінюючи напрямок руху та здійснюючи обгін, не дотрималась безпечного інтервалу та допустила зіткнення із транспортним засобом «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку перед нею, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явилась.

З доданих до протоколу письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що остання свою винну у вчиненні ДТП не визнала та зазначила, що 26 серпня 2024 року керуючи автомобілем марки BMW X3», державний номерний знак НОМЕР_3 , на 341 кілометрі автодороги Н-03 в межах с. Динівці Чернівецького району, рухаючись в напрямку м. Хотин Чернівецької області, водій автомобіля марки «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_2 здійснив перестроювання на праву смугу для руху, даючи їй дорогу та іншим транспортним засобам, після чого не включаючи показник лівого повороту почав повертати з правої смуги ліворуч, внаслідок чого сталось ДТП.

Захисник Зачепіло З.Я. діюча в інтересах ОСОБА_1 направила на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 38 КУпАП.

Не дивлячись на невизнання своєї вини, винність ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України внаслідок чого сталась вказана дорожньо-транспортна пригода та отримали пошкодження транспортні засоби підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_2 , схемою ДТП, фото-таблицею та відео з місця ДТП та висновком експерта 208/209/24-29 від 17 жовтня 2024 року.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 118118 від 26 серпня 2024 року слідує, що дорожня транспортна пригода на 341 кілометрі автодороги Н-03 в межах с. Динівці Чернівецького району Чернівецької області за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сталась внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 13.3 ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

З пояснень водія автомобіля марки «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 вбачається, що останній рухаючись в напрямку м. Хотин Чернівецької області на лівій смузі для руху, оскільки в напрямку м. Хотин є дві полоси для руху, та наближаючись до перехрестя, включив лівий показник повороту та почав здійснювати поворот ліворуч. В цей час водій автомобіля марки «BMW X3», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався позаду нього, допустила зіткнення в задню ліву частину його автомобіля.

Слід зазначити, що в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнають своєї вини у вчиненні ДТП та вказують на протилежні обставини, при яких сталось ДТП.

Так, ОСОБА_2 зазначив, що ДТП сталось при здійсненні ним повороту ліворуч з крайньої лівої полоси по ходу руху, в той же час ОСОБА_1 вказала, що ДТП сталось при здійсненні ОСОБА_2 повороту ліворуч з крайньої правої полоси по ходу руху, внаслідок чого їй був обрізаний рух автомобіля.

З метою усунення вказаних розбіжностей та з`ясування механізму ДТП, матеріали справи двічі повертались начальнику УПП в Чернівецькій області, однак працівники поліції не усунули вказані розбіжності в поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо механізму ДТП, у зв`язку суд розглядає справу на підставі наданих доказів.

Відповідно до висновку авто-технічної експертизи № 208/209/24-29 від 17 жовтня 2024 року в даній дорожньо-транспортній пригоді в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимог пунктів 9.2, 9,4 та 10.1 ПДР. В даній дорожньо-транспортній обстановці, в діях водія ОСОБА_2 не вбачається невідповідність вимог пункту 10.4 ПДР, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, які з технічного зору перебувають в причинному зв`язку з настанням ДТП.

В той же час, в діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимог пункту 12.3 ПДР, який перебуває в причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху України, а саме змінюючи напрямок руху та здійснюючи обгін, вона не дотрималась безпечного інтервалу та допустила зіткнення із транспортним засобом.

Відповідно до п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а п. 13.3 ПДР вказує на те, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкод чи зустрічного роз`їзду водію необхідно дотримуватись безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Таким чином, в даному випадку ОСОБА_1 допустила і порушення п. 13.3 ПДР, який знаходиться у причинному зв`язку із ДТП, оскільки порушення нею було вчинено під час обгону, випередження, об`їзду перешкод.

Аналізуючи у сукупності досліджені докази, суд погоджується із висновком експерта, оскільки характер наявних на транспортних засобах пошкоджень свідчать про те, що водій автомобіля марки ««BMW X3», державний номерний знак НОМЕР_1 , змінюючи напрямок руху та здійснюючи обгін, не дотрималась безпечного інтервалу та допустила зіткнення із транспортним засобом «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку перед нею та здійснював поворот наліво з крайньої лівої полоси.

Саме на такий механізм ДТП вказує і та обставина, що зіткнення автомобілів мало місце на зустрічній полосі, а транспортний засіб «Nissan Juke», державний номерний знак НОМЕР_2 , отримав пошкодження по заду під кутом, тобто в ході здійснення маневру повороту ліворуч.

Оцінюючи у сукупності досліджені докази, проходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів повністю доказана та її дії вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

В той же час, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, оцінюю як спосіб її захисту, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, так як її вина повністю доказана матеріалами справи.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з наступних підстав.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), коли цей строк становить 3 місяці.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 1 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом двомісячного (або тримісячного) строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення).

Тобто, закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов`язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Крім того, статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 693171, складеного 26 серпня 2024 року вбачається, що правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП було вчинене ОСОБА_1 26 серпня 2024 року.

В той же час, у зв`язку із неодноразовим поверненням матеріалів до УПП в Чернівецькій області для усунення виявлених розбіжностей, вирішенням клопотань учасників судового розгляду, пройшло більше як три місяці з дня вчинення даного правопорушення.

Враховуючи, що судом встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, однак на час розгляду судом даної справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП закінчилися, вважаю за необхідне провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП саме в резолютивній частині постанови, суд виходить з положень статті 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

07 листопада 2017 року Науково-консультативна рада при Вищому адміністративному суді України (далі НКР при ВАСУ) на відміну від Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийняла Висновок «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності».

У даному Висновку зазначено, що п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Окрім того, логічне тлумачення абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів це єдина необхідна підстава для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі вини особи у його вчиненні.

Згідно роз`яснень наданих Верховним Судом в постанові від 11 липня 2018 року у справі № 308/8763/15-а, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

При цьому, наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Як зазначив Верховний Суд, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Верховний суд прийшов до висновку, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

При цьому, ВП ВС в постанові від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 (провадження №13-26кс22) розглянула питання тлумачення змісту ч. 2 ст. 49 КК України (звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності). ВП ВС зауважила, що раніше застосований підхід не відповідає точному змісту кримінально-правової норми та дійсній волі законодавця, і відступила від правового висновку.

На переконання ВП ВС, реалізація принципу гуманізму під час тлумачення та застосування конкретного положення закону про кримінальну відповідальність здійснюється за правилом: якщо відповідне положення містить елемент невизначеності й вона не може бути усунута з урахуванням інших конкретних чи загальних положень, таке положення має застосовуватися за найбільш сприятливим для особи варіантом з усіх можливих.

Враховуючи наявність вищевказаної юридичної невизначеності, суддя звертає увагу на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якість закону»; якщо в національному законодавстві допущено неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, то національні органи мають застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, та не потребує встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП в резолютивній частині постанови, оскільки провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, суддя керується принципом застосування до винної особи найбільш сприятливого закону, у зв`язку з чим провадження в цій справі слід закрити без підтвердження чи спростування вини особи у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 124, 221, 247 п.7, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення її до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.