Справа № 740/2984/24
Провадження № 3/740/1299/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 травня 2024 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Гагаріна Т.О., за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст.130, ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

10.05.2024 на розгляд суду надійшли протокол серії ААД №800084 від 04.05.2024 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП та протокол серії ААД №800086 від 04.05.2024 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Враховуючи те, що дані адміністративні справи стосуються однієї особи, суд вважає за можливе об`єднати в одне провадження вказані адміністративні справи з присвоєнням єдиного №740/2984/24, провадження №3/740/1299/24.

03.05.2024 о 21 год 10 хв в м.Ніжині по вул.Друга лінія водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A6 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за допомогою приладу «Драгер», результат тесту 1,86 ‰, чим порушив п.2.9 «а» ПДР, правопорушення вчинено повторно протягом року.

03.05.2024 о 21 год. 10 хв. в м.Ніжині по вул.Друга лінія водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A6 д.н.з. НОМЕР_2 та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячку синього і червоного та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги пунктів 2.4, 8.9 «б» ПДР.

Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, з протоколами погодився, вину визнав.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до наступного висновку.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, закріплено у ст.266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується роздруківкою результату тестування за допомогою приладу Drager результат якого склав 1,86 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,86 ‰, відеозаписом, що міститься на DVD-R-диску з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проходив огляд за допомогою приладу «Drager», заперечень щодо його результатів не висловлював.

Будь-яких суттєвих порушень порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, які потягли за собою його не дійсність суддею не встановлено.

Разом з тим, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння встановлено адміністративну відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП має наслідком адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.02.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Відомості про інші постанови, якими ОСОБА_1 було б притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, доказів вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року будь-якого з порушень, передбачених частиною 1 чи 2 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, оскільки попереднє правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП вчинене ним 26.12.2022, а правопорушення за фактом якого проводиться розгляд у даній справі - 03.05.2024, тобто більш ніж через рік, у зв`язку з чим кваліфікуюча ознака повторності протягом року відсутня.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям правопорушення.

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч. 3 ст. 337 КПК України).

Таким чином, суддя вважає за необхідне дії ОСОБА_1 перекваліфікувати з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

При накладенні стягнення суд враховує, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки особі, що скоїла адміністративне правопорушення, необхідно призначити стягнення необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Згідно п.2.4. ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно п. 8.9 «б» ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

Відповідно до ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Статтею 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 ст.33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, зважаючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 з врахуванням вищеперелічених обставин, слід накласти адміністративне стягнення з урахуванням ст.36 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» 605 грн. 60 коп. судового збору підлягають стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ст.33,36, 221, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя

постановила:

Справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП (740/2984/24, провадження №3/740/1299/24), ч.1 ст.122-2 КУпАП (№740/2985/24, провадження №3/740/1300/24), об`єднати в одне провадження, якому присвоїти номер справи 740/2984/24, провадження №3/740/1299/24.

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (то п`ятдесят три) грн.

У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA0025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Строк звернення постанови до виконання три місяці.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В разі несплати штрафу у встановлений строк з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу у порядку примусового виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О.Гагаріна