справа № 619/7317/24
провадження № 3/619/2123/24
ПОСТАНОВА

іменем України

25 вересня 2024 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Риков М.І., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу серії ВАД № 094996 від 06.09.2024 року, ОСОБА_1 06 вересня 2024 року о 18:00, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому висловлювався нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю останній, чим порушив вимоги ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав і пояснив, що у наведений в протоколі день і час із колишньою дружиною ОСОБА_2 ніяких конфліктів, які б мали на меті застосування щодо неї психологічного насильства, не було.

При цьому ОСОБА_1 зазначив, що у вказаний день дійсно він перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 де також проживає ОСОБА_2 та їх неповнолітні діти. Їх старша дитина, вік якої 14 років, є дитиною з інвалідністю першої групи, лежача, і ці обставини в їх сім`ї викликають певні труднощі. Крім того, в зв`язку з обстрілами м. Дергачі, особливо в останній час, його дружина та і він сам перебувають в стресовому стані. Дружина в той вечір знаходилась в психоемоційному стані, тому між ними виникла суперечка на побутовому ґрунті, однак дружину він не ображав, психологічного насильства до неї не застосовував. У подальшому дружина подзвонила на 102 і викликала працівників поліції. Стверджував, що він в той день був незадоволений життям, тому так себе і поводив.

У свою чергу ОСОБА_2 пояснила суду, що дійсно вони проживають разом за вказаною адресою, у неї з бувшим чоловіком є двоє спільних неповнолітніх дітей. Старша дитина, є дитиною з інвалідністю першої групи. 06 вересня 2024 року в вечірній час між ними виникла сварка, оскільки вона знаходилась в стресовому стані. ОСОБА_2 побачила, що її бувший чоловік перебуває в стані алкогольного сп`яніння, тому зробила йому зауваження, внаслідок чого вони почали сваритись, кричати один на одного, тому і подзвонила до поліції. На даний час вона примирилась з ОСОБА_2 , ніяких претензій до нього не має.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно із пунктами 3, 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу наведених норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, та були вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до заяви та пояснень ОСОБА_2 , наданих підчас збору адміністративного матеріалу, вбачається, що 06.09.2024 року о 18:00, між нею і бувшим чоловіком виникла сварка, при цьому останній висловлювався нецензурною лайкою в її бік.

Пояснення ОСОБА_2 не суперечать її поясненням, які остання дала в ході судового розгляду справи, де зазначила, що в вечірній час між ними виникла сварка, оскільки вона знаходилась в стресовому стані. Також ОСОБА_2 стверджувала, що ніякогопобоювання за свою безпеку в той вечір у неї не було, даним конфліктом шкоди її психічному здоров`ю не було завдано.

Як вбачається з матеріалів справи та свідчень учасників судового розгляду в судовому засіданні, між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 наявний конфлікт, який почався з певних причин на побутовому ґрунті. При цьому, вважаю, що факт обоюдної сварки не може вказувати на наявність факту домашнього психологічного насильства, жодних беззаперечних доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінивши дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих матеріалах у сукупності із поясненнями допитаних осіб, доходжу висновку, що суду не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які свідчили б про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру щодо ОСОБА_2 , із якою він на даний час спільно проживає, дані особи пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, та що в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене вважаю за необхідне, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М. І. Риков