Справа № 932/6630/24
Провадження № 3/932/3153/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юдіна Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якапроживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 010848 від 19.07.2024 ОСОБА_1 знаходячись за адресою ж/м Тополя-3, 19.07.2024 в стані алкогольного сп`яніння (стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, незв`язна мова) висловлювалася у бік працівників поліції нецензурною лайкою, поводила себе грубо (ЄО № 28990 від 19.07.2024), чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Окрім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 176094 від 19.07.2024 ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання 19.07.2024 вчинила домашнє насильство відносно доньки, а саме знаходячись в стані алкогольного сп`яніння вигнала н/п доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з дому близько 13 год. 00 хв. 19.07.2024 (ЄО №28990 від 19.07.24), чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 010847 від 19.07.2024 ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки щодо н/п доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме постійно зловживає алкогольними напоями, не доглядає за дитиною, не створює належних умов для дитини, вихованням не займається (ЄО №28990 від 19.07.2024), чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2024 року матеріали справи про адміністративне правопорушення № 932/6630/24, провадження № 3/932/3153/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 932/6639/24, провадження № 3/932/3162/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 932/6678/24, провадження № 3/932/3190/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП об`єднано в одне провадження з єдиним унікальним номером судової справи № 932/6630/24, провадження № 3/932/3153/24.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у присутності понятих. ОСОБА_1 при складанні протоколу відмовилася надавати пояснення та отримувати другий примірник протоколу.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісновиконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява№ 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, щореалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішенняЄвропейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких вказана справа про адміністративне правопорушення, розглядається протягом доби з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Отже, суд виконав всі можливі заходи для виклику ОСОБА_1 у судове засідання, враховуючи, що остання повторно не з`явилась за судовою повісткою та вимоги ст. 268 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

При прийнятті остаточного рішення суд досліджує докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 010848 складений відносно ОСОБА_1 , рапорти співробітників ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, документи долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме ксерокопія паспорту ОСОБА_1 .

Крім того, з протоколу серії ВАД № 176094 від 19.07.2024 вбачається, що ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання 19.07.2024 вчинила домашнє насильство відносно доньки, а саме знаходячись в стані алкогольного сп`яніння вигнала н/п доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з дому близько 13 год. 00 хв. 19.07.2024 (ЄО №28990 від 19.07.24), чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Зі змісту п. 3, 14, ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 р. №2229-VIII вбачається, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

При прийнятті остаточного рішення суд досліджує докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , рапорти співробітників ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, документи долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме ксерокопія паспорту ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Окрім цього, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №010847 від 19.07.2024 ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки щодо н/п доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме постійно зловживає алкогольними напоями, не доглядає за дитиною, не створює належних умов для дитини, вихованням не займається (ЄО №28990 від 19.07.2024), чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до статті 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законодавством передбачений чіткий перелік обов`язків щодо виховання батьками своїх дітей, який регламентовано ст. 150 Сімейного Кодексу України, за порушення яких встановлена відповідальність передбачена ст. 184 КУпАП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Сімейного Кодексу України дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї.

Стаття 155 Сімейного Кодексу України регламентує, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

При прийнятті остаточного рішення суд досліджує докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , рапорти співробітників ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, документи долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме ксерокопія паспорту ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінуються адміністративні правопорушення передбачені ст. 173, ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП України.

При вирішенні питання щодо визнання винуватості ОСОБА_1 суд досліджує надані разом із протоколами докази, якими підтверджується провина останньої, а також обставини за якими було встановлено інкриміновані адміністративні правопорушення.

Так, суд досліджує додані до протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД № 176094 від 19.07.2024, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; серії ВАВ № 010847від 19.07.2024, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, рапорти реагування співробітників поліції ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за повідомленням служби «102» від 19.07.2024 року, а також рапорти інспекторів СЮП ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про виїзд на місце. Відповідно до вищезазначених рапортів, на оперативну лінію «102» до чергової частини ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло звернення від ОСОБА_1 про те, що зникла донька ОСОБА_2 2007 р.н. яка перебуває на 10 тижні вагітності.

Під час перевірки вказаної інформації, інспекторами СЮП ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння (хитка хода, незв`язна мова, стійкий запах алкоголю з ротової порожнини), заявниця поводила себе агресивно, висловлювалась у бік поліцейських нецензурною лайкою, на запитання щодо зниклої доньки чіткої відповіді не могла надати. Під час виїзду було встановлено місце ОСОБА_2 , 2007 р.н., яка пояснила, що мати її вигнала з дому, постійно пиячить, взагалі не приділяє увагу, не цікавиться її життям, постійно вимагає кошти на алкоголь.

Отже, суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності для встановлення судом усіх обставин, що підлягають з`ясуванню.

Суду не надано доказів та не наведено доводів, які б викликали сумніви або вказували на суперечності в обставинах встановлених судом.

Частиною другою статті 36 КУпАП передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту статті 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також особу яка притягається до адміністративної відповідальності, її майновий стан, те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП України, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Окрім цього згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 010848 від 19.07.2024 ОСОБА_1 знаходячись за адресою ж/м Тополя-3, 19.07.2024 в стані алкогольного сп`яніння (стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, незв`язна мова) висловлювалася у бік працівників поліції нецензурною лайкою, поводила себе грубо (ЄО № 28990 від 19.07.2024), чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

На підтвердження винуватості інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення за ст. 173 КУпАП, співробітниками було долучено до протоколу: рапорти співробітників ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, ксерокопія паспорту ОСОБА_1 .

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом (пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство»).

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

При цьому, дрібне хуліганство передбачає умисел, спрямований на порушення громадського порядку і спокою громадян, з мотивів явної неповаги до суспільства.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що зазначена подія відбувалася за адресою фактичного місця мешкання ОСОБА_1 , що саме по собі виключає одну із складових інкримінованого дрібного хуліганства, а саме об`єктивну сторону правопорушення місце вчинення, яким має бути громадське місце.

Суд, зберігаючи безсторонність позбавлений можливості самостійно збирати докази на користь будь-якої із сторін провадження.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статті 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

З огляду на викладене, складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП в діях ОСОБА_1 не доведено.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 7, 9, 173, 173-2, 184, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2, частиною 1 статті 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення:

-за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн 00 коп.

-за ч. 1 ст. 184 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Н.М. Юдіна