ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Крижова О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 23 травня 2023 року близько 03 год. 07 хв. ОСОБА_1 в м.Рівне по вул.В.Чорновола, 172, керував транспортним засобом «Mercedes Benz E220» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці події за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» у присутності двох свідків, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №470 від 23.05.2023 року.

Представник ОСОБА_1 надав суду пояснення, в яких зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення, який складено стосовно його підзахисного, не погоджується, оскільки належних та допустимих доказів його вини в матеріалах справи немає. Пояснив, що 23 травня 2023 року близько 03 год. 07 хв. ОСОБА_1 їхав у якості пассажира на автомобілі «Mercedes Benz E220» д.н.з. НОМЕР_1 яким керував його син ОСОБА_2 , оскільки на передодні ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, тому попросив сина приїхати та забрати його. Після того як автомобіль «Mercedes Benz E220» д.н.з. НОМЕР_1 зупинили працівники поліції ОСОБА_1 разом з сином вийшли з автомобіля, щоб дізнатись причину зупинки. Працівники поліції попросили пред`явити їхні документи, після чого ОСОБА_1 надав документи, а його син - ОСОБА_2 вказав, що не має при собі документів. Поліцейські взяли документи у ОСОБА_1 та відійшли до свого автомобіля. Через деякий час поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився оскільки хоч автомобілем не керував та знає що у разі відмови від такого огляду його притягнуть за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Після цього, ОСОБА_1 неодноразово вказував, що автомобілем не курував, однак не зважаючи на це працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та повідомили що у разі незгоди він може оскаржити його у суді. Зважаючи на вищевказане, ОСОБА_1 просив закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки автомобілем він не керував

В судовому засіданні допитаний у якості свідка ОСОБА_2 вказав, що 23 травня 2023 року близько 03 год. 07 хв. він керував автомобілем «Mercedes Benz E220» д.н.з. НОМЕР_1 у якому завозив свого батька - ОСОБА_1 додому. В м.Рівне по вул.В.Чорновола, 172 їхній автомобіль спинили працівники поліції та поросили пред`явити свої документи. ОСОБА_2 вказав, що свої документи забув дома, а його батько надав документи працівникам поліції. Після цього, поліцейські запропонували батьку - ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не зважаючи на те, що він вказував що автомобілем не керував. Згодом на ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши всі обставини справи, надавши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступного висновку

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами саме в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, лише при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак сп`яніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В ході з`ясування судом обставин вчинення адміністративного порушення ОСОБА_1 , вивченням матеріалів справ про адміністративне правопорушення, що надійшли від департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ..

Вина особи у вчинених адміністративних правопорушеннях має підтверджуватися задокументованим у протоколі фактом перебування водія у стані руху транспортного засобу, саме керування цим транспортним засобом.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні N 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що "само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення "водія" унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

В ході дослідження судом матеріалів адміністративної справи, судом не встановлено факту перебування ОСОБА_1 у якості водія транспортного засобу автомобіля «Mercedes Benz E220» д.н.з. НОМЕР_1 .

Вищевикладене свідчить про те, що працівниками поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. ч. 1,2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

За таких обставин суддя вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає закриттю, оскільки в його діях склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними в справі.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статею 62 Конституції України закріплена презумція невинуватості особи, відповідно до якої обвинувачення не може грунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.ст. 1,8 КУпАП завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, в тому числі осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов"язків. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що дії під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтями 3,8 Конституції України проголошено, що людина, її права і свободи людини та їх гарантії визнаються в Україні найвищою цінністю, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вищенаведені докази в їх сукупності свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тому згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА