ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/3509/23 Головуючий суддя І інстанції Жорняк О. М.
Провадження № 33/818/26/24 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

за участі

секретаря Шевченко Д.В.,

захисника Пікарєвої К.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 04 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, із застосуванням ст.36 КУпАП , у виді адміністративного стягнення в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою встановлено, що 03.07. 2023 в 01 годину 05 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного ,наркотичного чи іншого сп`яніння від 03.07.2023, по вул.Сумський шлях, смт.Солоницівка, Харківського району, Харківської області керував мотоциклом HONDA CBR 1000RR державний номерний знак НОМЕР_1 ,чим допустив порушення п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Крім того, 03.07. 2023 в 01 годину 05 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по вул.Сумський шлях, смт.Солоницівка, Харківського району, Харківської області , керуючи мотоциклом HONDA CBR 1000RR державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, допустив наїзд на перешкоду

В своїй апеляційній скарзі апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, ухвалити нове рішення, яким адміністративне провадження закрити за відсутності в діях складу адміністративних правопорушень.

Апелянт зазначає, що саме на працівників поліції покладено обов`язок збирати докази та відповідно надавати їх до суду для підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому суд проводить судовий розгляд в межах обставин, зазначених в протоколі та наданих доказів в підтвердження вини.

Обов`язковою умовою настання відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП є наявність належних та допустимих доказів, що в результаті порушення ПДР України була завдана матеріальна шкода.

Проте такі відомості в протоколі відсутні, як відсутні і докази завдання матеріальної шкоди та якщо була завдана то кому саме.

Також зазначає, що протокол не є джерелом доказів і сам не може доводити винуватість особи.

При цьому на відеозаписі міститься виключно файл з фіксацією складання протоколів про адміністративні правопорушення, які відбувалися не в день події, а в інший день.

Також апелянт звертає увагу на ту обставину, що у протоколах відсутні свідки.

Що стосується протоколу по ст. 130 КУпАП, зазначає, що доказів порушення ним вказаної статті в матеріалах справи немає.

Не зрозуміло як виявлялися ознаки алкогольного сп`яніння, як і хто дійшов висновку про необхідність проведення огляду саме ОСОБА_1 , відповідне направлення на огляд відсутнє в матеріалах справи.

Як визначалися обставини хто саме керував мотоциклом також незрозуміло.

У справах про адміністративні правопорушення діє принцип презумпції невинуватості і обов`язок доказування лежить на органах поліції.

Всі вказані питання залишились без вирішення, суд послався як на докази знову ж таки на відповідний протокол та на відеозапис, хоча вони жодним чином вину не підтверджують.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протоколи про адміністративні правопорушення (а. с. 1, 19) відносно ОСОБА_1 складені уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

При цьому варто зазначити, що у даній справі працівниками поліції складався протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку із ДТП та наявністю даних про травмовану особу, яку забрала медична допомога.

За вказаних обставин, згідно із вимогами закону водій має пройти огляд на стан сп`яніння, в даному випадку огляд проводився у Харківському обласному нарколочіному диспансері.

В матеріалах справи міститься висновок щодо результатів медичного огляду згідно з якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння 03.07.2023 року о 01 годині 50 хвилин, результат ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний висновок складений у відповідності до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є належним і допустимим доказом у справі.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтвердили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зокрема свідок ОСОБА_2 був очевидцем події, бачив водія та пасажира, які їхали на мотоциклі, бачив і дорожньо-транспортну пригоду.

Вказані обставини підтвердив і сам водій ОСОБА_1 , поставив свій підпис у схемі ДТП, погодився з відомостями протоколів про адміністративні правопорушення, надав пояснення, згідно з якими підтвердив факт керування транспортним засобом та факт вживання спиртних напоїв.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення в частині саме складання протоколів про адміністративні правопорушення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 до суду не надав.

Апеляційний суд вважає, що обставини правопорушень об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів, на які слушно послався суд першої інстанції в своїй постанові.

Таким чином поліцейський діяв в межах закону.

Протоколи про адміністративне правопорушення та відеозапис складання протоколів не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

Що стосується посилання апелянта на те, що в результаті ДТП відсутній матеріальний збиток, апеляційний суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається що сам транспортний засіб отримав механічні пошкодження (арк. 8).

Крім того свідок ОСОБА_2 пояснив, що мотоцикл здійснив наїзд на пластикові елементи примусової зупинки.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 щодо того, що належить закрити провадження у справі, оскільки винуватість ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, повністю підтверджена, а доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення..

Постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 04 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева