ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Пшеняк М.В.

особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 661088 від 10.10.2023 року, ОСОБА_1 10.10.2023 о 21:50, знаходячись за адресою: м. Миколаїв, вул. Олега Кошового, 2-А, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, порушення мови) вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме штовхала, ображала нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю особи, та завдано матеріальної шкоди, а саме ударила по автомобілю молотком.

Постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.173-2 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді.

На думку апелянта, постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що розглянувши справу за її відсутності суд позбавив її можливості надати пояснення особисто та надати документи в судовому засіданні.

Також зазначає, що суд визнавши доведеною її вину міг обмежитись попередженням, з огляду на відомості про її особу, а саме: позитивні характеристики з місця роботи та проживання, знаходження на утриманні матері та дитини, притягнення до адміністративної відповідальності вперше.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 виконані в повному обсязі.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 10.10.2023 о 21:50, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, порушення мови) вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, а саме штовхала, ображала нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю особи, та завдано матеріальної шкоди, а саме ударила по автомобілю молотком. .(а.с. 1).

Судом першої інстанції ОСОБА_1 було повідомлено належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до матеріалів судового провадження, в судові засідання, призначені на 23.11.2023 та 12.12.2023, ОСОБА_1 не з`явилась, двічі від неї надходили заяви про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки вона не може бути присутня в зв`язку з сімейними обставинами.

Слід зазначити, що заяви надходили в електронній формі без накладення кваліфікованого електронного підпису, до заяв не було додано будь- яких документів. Крім того, жодного з документів, які б засвідчували поважність відсутності ОСОБА_1 в судовому засіданні, суду не було надано.

За такого, судом апеляційної інстанції не можуть бути прийняті до уваги доводи апелянта, що суд першої інстанції позбавив її можливості надати особисто свої пояснення та додати документи з відомостями щодо її особи.

Дослідивши надані суду матеріали, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вище зазначеного адміністративного правопорушення.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується змістом дослідженого судом першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 661088 від 10.10.2023 року, який відповідно до положень ст. 251 КУпАП є доказом в справі, оскільки підтверджує фактичні дані, на основі яких встановлено наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Згідно даного протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, в графі « підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» стоїть підпис ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції також було досліджено інші матеріали провадження, а саме: пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та відеозапис з нагрудних реєстраторів поліцейських.

Так, судом першої інстанції було досліджено письмові пояснення ОСОБА_1 в яких та пояснювала, що 10.10.2023р. вона на фоні ревнощів побила машину свого чоловіка ОСОБА_2 , який кидався до неї та ображав її нецензурною лайкою ( а.с.п. .4)

З заяви ОСОБА_2 , дослідженої судом першої інстанції вбачається, що він просить прийняти міри стосовно його дружини ОСОБА_1 , яка 10.10.2023р. в стані алкогольного сп`яніння виражалася нецензурною лайкою та за допомогою кухонного молотка розбила його транспортний засіб.( а. с.п. 3)

Також районним судом було досліджено долучений відеозапис з нагрудних реєстраторів поліцейських, відповідно до якого 10.10.2023р. ОСОБА_1 перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння вчинила сварку з ОСОБА_2 , виражалась нецензурною лайкою в присутності малолітньої дитини.

За такого, посилання апелянта на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-1 КУпАП, є такими, що не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами, яким надана належна оцінка.

Так, відповідно положень частини 1 статті 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктом 3 частини 1статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в матеріалах справи наявні докази об`єктивного характеру, які підтверджують в діях ОСОБА_1 наявність обставин, передбачених диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП.

Не є слушними твердження апелянта відносно того, що суд першої інстанції міг обмежитись усним попередженням, з огляду на відомості про її особу.

Так, при накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки врахував і характер вчиненого правопорушення, і особу порушника, ступінь вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Інших доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції, в апеляційній скарзі наведено не було.

Істотних порушень судом першої інстанції норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

За наведеного, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.