Справа № 353/94/24
Провадження № 3/353/176/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районого управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, гр. України, за ч. 3 ст. 156 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

20.01.2024 року поліцейським СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Гушпітом І.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 994896 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, відповідно до якого 20.01.2024 року близько 15 год 30 хв ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами з рук, а саме сигаретами марки «Compliment red», «Compliment», «Mustang blue», «Ul» в кількості 8 пачок на автобусній зупинці по вул. Кармелюка, 16, в м. Тлумач без марок акцизного податку, чим порушив ст. 15/3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

31.01.2024 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали справи щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП, однак призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 05.02.2024 року дану справу передано судді Луковкіній У.Ю. для розгляду.

Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.02.2024 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП направлено до відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області на доопрацювання для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині постанови.

19.02.2024 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області повторно надійшли матеріали справи щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП та цього ж дня протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями їх передано судді Мотрук Л.І. для розгляду. Проте з матеріалів справи вбачається, що недоліки, зазначені у вищевказаній постанові суду, в повній мірі не усунуто, а саме, не зазначено будь-яких відомостей, з посиланням на відповідні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 являється суб`єктом господарювання, тобто фізичною-особою підприємцем.

Постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.02.2024 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП направлено до відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області на доопрацювання для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині постанови.

05.03.2024 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області втретє надійшли матеріали справи щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП та цього ж дня протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями їх передано судді Лущак Н.І. для розгляду.

В судове засідання, призначене до розгляду на 20.03.2024 року, ОСОБА_1 не з`явився. На адресу суду повернувся конверт (а.с. 35), згідно довідки Укрпошти ф.20 «За заявою відправника/адресата».

В судове засідання, призначене до розгляду на 09.04.2024 року, ОСОБА_1 не з`явився. Відповідно до відстеження Укрпошти про перевірку статусу відстеження «Повернення за зворотною адресою: Відсутність адресата за вказаною адресою» (а.с. 39).

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 994896 від 20.01.2024 року (а.с. 2) ОСОБА_1 значив адресу місця свого проживання: АДРЕСА_1 . Саме цю адресу проживання ОСОБА_1 судом направлялися судові повістки.

Станом на час розгляду справи 09.04.2024 року жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду та на адресу електронної пошти суду не надходило.

З огляду на те, що ОСОБА_1 з 31.01.2024 року, тобто з часу коли справа перебуває на розгляді в Тлумацькому районному суді Івано-Франківської області, не тільки не прибув в судове засідання, а й жодного разу не поцікавився станом розгляду справи, але будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення (про що свідчить його особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 994896 від 20.01.2024 року (а.с. 2) та те, що дана справа буде розглядається Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області, не вжив заходів для явки до суду, хоча судом були вжиті всі необхідні та достатні заходи задля повідомлення ОСОБА_1 про розгляд даної справи та забезпечення його участі у судовому засіданні з метою дачі пояснень, однак останній своїм правом не скористався, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи та на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного суду від 10.05.2023 року по справі № 755/17944/18, у випадку, якщо у поштовому повідомленні зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18.

Також Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 28.01.2021 у справі № 820/1400/17 зазначив: «до повноважень судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій». Схожу позицію висловив Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема, у постанові від 31.03.2021 у справі № 640/2371/20 та постанові від 29.04.2021 у справі № 826/12038/17.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, можливість дізнатись про визначений час розгляду справи.

Разом з тим, інформація щодо розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності доступна для ознайомлення усім заінтересованим особам і може бути безперешкодно отримана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за її власним бажанням за веб-адресою: http://tl.if.court.gov.ua/sud0916/.

Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Пономарьов проти України», справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. Суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 156 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті; особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення повинна ретельно з`ясувати характер правопорушення та правильно кваліфікувати дії винної особи. У протоколі мають бути зазначені обставини, які свідчать про наявність адміністративного проступку та його характер, а також, обставини, що характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п.15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 р. за №1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальним за правильність складення протоколу, так само як і за долучення до протоколу доказів вини особи (зокрема, надання суду відомостей про свідків адміністративного правопорушення та долучення їх письмових пояснень до матеріалів справи) є особа, яка відповідно до КУпАП уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, у даному випадку - працівник поліції. Суд у ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення не може змінювати суть правопорушення, викладену у протоколі, оскільки тягар доведення винуватості покладається на особу, яка здійснює функцію звинувачення.

Диспозиція ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містить відомостей, які б підтверджували факт продажу тютюнових виробів та отримання виручки, що є істотними обставинами справи. Не надано акту контрольної закупки. Немає даних чи вилучалися кошти за здійснення торгівлі.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Жодних належних доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 щодо продажу вищезазначених товарів з рук у невстановлених законом місцях суду не надано.

За висновками Верховного Суду, викладеними у Постанові від 18.07.2019 року у справі №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №536/1703/17 (К/9901/3839/17).

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні від 26.06.2008 року у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що: «обвинувачення» для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, у справі відсутні.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП слід закрити, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 156, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір по справі про адміністративне правопорушення в сумі 605 (Шістсот п`ять) гривень 60 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяН. І. ЛУЩАК