Єдиний унікальний номер 741/640/24
Провадження № 3/741/413/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 20 червня 2024 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.

та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення (протоколи серії ААД № 005969; ААД № 005968; ААД № 005967; ААД № 005479), передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 122-2 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, студента НУБіП,

встановив:

24 березня 2024 року о 13 годині в с. Іржавець Ніжинського району Чернігівської області по вул. Носівська ОСОБА_1 керував мотоциклом «Мінськ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 :

- з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив пункт 2.1 Правил дорожнього руху України;

- не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4, п. 8.9 «б» Правил дорожнього руху України;

- без мотошолому, чим порушив п. 2.3 «г» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладені вимоги закону, справи про адміністративні правопорушення, сформовані на підставі протоколів про адміністративні правопорушення серії ААД № 005969, ААД № 005968, ААД № 005967 та ААД № 005479, підлягають розгляду судом в одному провадженні, а тому їх необхідно об`єднати.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, пояснив, що 24 березня 2024 року на мотоциклі він їхав у магазин, мотошолом не вдягав. Коли повертався з магазину, побачив автомобіль поліції, який став його ( ОСОБА_1 ) переслідувати. Поліцейські подавали вимогу про зупинку, але він ( ОСОБА_1 ) не зупинявся, намагався від`їхати з центру села. Працівники поліції наздогнали його ( ОСОБА_1 ). У цей день він ( ОСОБА_1 ) алкогольних напоїв не вживав, але відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він ( ОСОБА_1 ) не отримував посвідчення водія та на відповідних курсах не навчається.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 122-2, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цих правопорушень підтверджується відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, з яких вбачається, що 24 березня 2024 року ОСОБА_1 керував мотоциклом без мотошолому, не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалася за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також спеціального звукового сигналу, продовжував рух до моменту заїзду на поле. Перебуваючи на полі ОСОБА_1 залишив мотоцикл та намагався втекти пішки. ОСОБА_1 пояснював, що посвідчення водія він не отримував, на вимогу працівників поліції відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», а також в медичному закладі.

Відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 листопада 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа не отримувала такого права.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, що підтверджується повідомленням ТСЦ МВС № 7443.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є водієм у розумінні ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 1.10 ПДР України.

Таким чином, суд не має підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши і дослідивши матеріали справи, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про те, що достатнім та необхідним для його виховання буде адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу.

Керуючись ст. 36, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

постановив:

Справи про адміністративні правопорушення № 741/640/24 (провадження № 3/741/413/24), № 741/641/24 (провадження № 3/741/414/24), № 741/642/24 (провадження № 3/741/415/24) та № 741/643/24 (провадження № 3/741/416/24) відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адімністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 122-2 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, об`єднати в одне провадження, присвоївши справі № 741/640/24 (провадження № 3/741/413/24).

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 122-2 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, призначивши стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання даної постанови стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Киреєв