ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/970/24 Справа № 171/2426/23 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р.Є. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Кудлюка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Кудлюка О.І. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 14.10.2023 року о 22 год. в м. Апостолове, вул. Набережна водій ОСОБА_1 керував автомобілем Рено днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя). На вимогу поліцейського відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Кудлюк О.І. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови ним пропущено з поважних причин, оскільки вперше з апеляційною скаргою він звернувся в межах строку на апеляційне оскарження, однак апеляційна скарга була повернута з підстав ненадання доказів на підтвердження його повноважень. З постановою не погоджується у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки не було запропоновано після незгоди ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, провести цей огляд у закладі охорони здоров`я. Вважає, що працівниками поліції невірно кваліфіковано дії ОСОБА_1 . Вказує, що матеріали справи не містять даних про порушення ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху або інших підстав для зупинки транспортного засобу, а тому всі інші вимоги працівників поліції та складені процесуальні документи не можуть бути належними доказами вини, у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами.

Протоколом серії ААД № 187834 від 14.10.2023 року, згідно якого 14.10.2023 року в м. Апостолове вул. Набережна водій ОСОБА_1 керував автомобілем Рено н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), на вимоги поліцейського відмовився пройти огляд в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та у медичному закладі.

Рапортом працівника поліції від 14.10.2023 року, з якого вбачається, що 14.10.2023 року о 22:00 годині, під час несення служби в складі наряду ГРПП ВП № 8 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області в м. Апостолове по вул. Набережна був зупинений автомобіль «Рено меган» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм та перевірки документів було встановлено, що останній керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Водію було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки, для встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі.

ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.10.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вважаю що вимоги інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, яка передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.

Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції після незгоди ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, не було запропоновано, провести цей огляд у закладі охорони здоров`я спростовуються доданим до протоколу відеозаписом, тому не можуть бути взяті до уваги.

Доводи захисника про невірну кваліфікацію працівниками поліції дій ОСОБА_1 апеляційний суд не приймає, оскільки ОСОБА_1 відмовився відпроходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив саме п. 2.5 ПДР України.

Посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи даних про порушення ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху або інших підстав для зупинки транспортного засобу, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій серед іншого зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Аналогічні вимоги містяться у п.2.4 Правил дорожнього руху, який покладає на водія обов`язок на вимогу поліцейського зупинитися та пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для зупинки поліцейським транспортного засобу може бути не тільки безпосереднє порушення водієм ПДР, а й наявність у поліцейського достатніх підстав вважати, що водій вчинив або має намір вчинити правопорушення.

Незгода водія із причинами зупинки не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не впливає на причину зупинки.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 направлення на огляд у медичному закладі не надавалось, на увагу не заслуговують, оскільки це не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу, так як наявність такого направлення має правове значення для лікаря медичної установи, який в цьому випадку повинен провести медичний огляд.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Кудлюку О.І. строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника Кудлюка О.І. залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя