КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/1844/24 Головуючий у І інстанції Слободянюк П.Л.
Провадження № 33/824/3406/2024 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2024 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і визначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір, що становить 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, 04 червня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, а також порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Посилається на те, що у день розгляду справи судом першої інстанції прийняте рішення проголошено не було.

Після неодноразових заяв лише 12 березня 2024 року захиснику Левчишиній О.В. було видано копію постанови.

Звертає увагу на те, що оскаржувана постанова, згідно з даними інформаційної системи «Судова влада України», була оприлюднена лише 12 березня 2024 року, що, у своїй сукупності, унеможливлювало визначення правової позиції щодо здійснення належного захисту особи, тому ОСОБА_1 вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду має бути поновлений.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 січня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

01 березня 2024 року за участю ОСОБА_1 та його захисника Левчишиної О.В. відбувся судовий розгляд справи, за результатами якого щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП винесена оскаржувана постанова, в якій роз`яснено порядок і строк її оскарження.

Відповідно, останній день строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції припав на 11 березня 2024 року.

Проте, апеляційна скарга вперше, відповідно до штемпелю суду, подана до суду першої інстанції електронною поштою лише 19 березня 2024 року, тобто, поза межами строку апеляційного оскарження.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 квітня 2024 року апеляційну скаргу повернуто апелянту з підстав неможливості ідентифікувати особу, яка подала апеляційну скаргу.

Вдруге апеляційна скарга від імені ОСОБА_1 шляхом поштового відправлення подана до Шевченківського районного суду м. Києва лише 03 травня 2024 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року, апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Вищевказаною постановою визнано наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року неповажними, оскільки ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Левчишина О.В. приймали участь у судовому засіданні, коли була прийнята оскаржувана постанова 01 березня 2024 року, тобто не були позбавленні можливості подати вчасно апеляційну скаргу.

Звертаючись до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 не навів об`єктивних та непереборних обставин, які перешкоджали йому звернутися із апеляційною скаргою на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року вчасно.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала на підставі ст.294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути особі, яка її подала, як таку що подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Таргоній