П О С Т А Н О В А

Іменем України

27.06.2024 року Суддя Франківського районного суду м.Львова - Мартьянова С.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 09.06.2024 близько 07:00 год. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , перебуваючи із ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 в присутності дитини, а саме виражався нецензурною лайкою в її сторону, погрожував фізичною розправою, штовхав та своїми діями завдав шкоди її психологічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції як правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

На розгляд суду ОСОБА_1 подав заяву про визнання вини, щиро розкаюється у чиненому та обіцяє більше не повторюватися. У зв`язку з цим, просить суд суворо не карати.

Потерпіла особа ОСОБА_2 подала заяву, у якій просить суд ОСОБА_1 суворо не карати та зазначає, що останній виправився та більше не вчиняв правопорушень, тому просить суд суворо не карати а призначити найменше покарання.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (№ 2229-VIII 7 грудня 2017 року) визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення, серії ВАД №225772 від 09.06.2024; заявою ОСОБА_2 від 09.06.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.06.2024; формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09.06.2024, якою поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено високий; терміновими заборонними приписами стосовно кривдника серії АА №341990 від 09.06.2024; рапортом старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Проаналізувавши вищевказані документи, суддя доходить переконання, що вони є доказами у розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми для прийняття рішення. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суддя, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення ним діяння психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій, тому його дії правильно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суддя враховує: характер вчиненого ним правопорушення; особу правопорушника; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка доведена повністю, та доходить переконання, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 173-2 КУпАП у виді штрафу. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 173-2, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в дохід держави.

У відповідності до статті 307 та частини 2 статті 308 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Мартьянова С.М.