Провадження № 3/175/8061/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М. розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області, відділу адміністративної практики, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , військовий,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №113917, 18.08.2024 року о 11 год. 40 хв. в Дніпропетровській області, траса М-30 958 км, водій ОСОБА_1 , керуючи авто «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 , мав ознаки наркотичного сп`яніння. Від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився. Тобто, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проводилась відеофіксація.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився. Стверджує, що не керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння та заперечує свою вину. Вказує, що пересувався на автомобілі, який надав благодійний фонд його військовій частині для виконання завдань військової служби. В той день була його черга керувати автомобілем. Він їхав в той день до лікарні і не оглядав авто після отримання його. В автомобілі інспекторами поліції було виявлено речовину рослинного походження схожу на марихуану, тому і його було запідозрено у вживанні наркотичних речовин.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Токарева Г.О., просила закрити провадження у справі, оскільки вважає, що на відеозаписі чітко видно, що ОСОБА_1 не мав жодних ознак наркотичного чи іншого сп`яніння, а підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення стало знаходження в автомобілі можливо заборонених речовин.

ОСОБА_2 зауважила, що ОСОБА_1 на даний час не є стороною у жодному кримінальному провадженні за фактом знайдених речовин схожих на заборонені, про що надала до суду копії адвокатських запитів та відповідей на них.

Крім того, на відео наданого до протоколу чітко убачається, що протокол про адміністративне правопорушення отримував не ОСОБА_1 , а інша особа схожа зовнішністю на нього та одягнена у військову форму.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Керуючись ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, а також іншими документами.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Частина 3 ст. 266 КУпАП встановлено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 5,6,8 розділу ІІ даної інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При ознайомленні з матеріалами справи виявлені наступне: відеофайл, протокол про адміністративне правопорушення, рапорт інспектора взводу № 2 роти № 1 батальону №3 УПП в Дніпропетровській області ДПП ст. Лейтенант поліції Т.Тарасова.

ОСОБА_1 стверджує, що рухався по автошляху м-30 з с. Мошни, Черкаської області до м. Дніпро, для продовження лікування після отриманого вогнепального осколкового сліпого поранення 27.05.2024 року, правого стегна, з вогнепальним переломом великого вертлюга правої стегнової кістки. Зазначений транспортний засіб Volksvagen passat н.з НОМЕР_1 , був переданий Благодійною організацією БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД ЕДЕРА військовослужбовцю ОСОБА_1 згідно акту приймання-передачі для виконання бойових завдань. Впродовж всього шляху до с. Мошни пройшов декілька блок-постів та в зворотньому напрямку (загальною відстанню близько 590 км) з детальним оглядом транспортного засобу та перевіркою документів. Під час проходження перевірки документів на блок-посту та поверхневої перевірки ст. Лейтенантом поліції Т.Тарасовим в бардачку транспортного засобу були виявлені речовини схожі на наркотичні засоби, про наявність яких йому не було відомо, оскільки після отриманого поранення ОСОБА_1 був евакуйований з місця ведення бойових дій та перебував на тривалому лікуванні, а транспортний засіб з власними речами (сумкою для документів та партмоне) тривалий час знаходився у с. Олександро Калинове, Донецької області, який забрав на початку липня 2024 року.

Комплект ключів який був залишений з транспортним засобом в с. Олександро Калинове був втрачений, про користування транспортним засобом іншими особами йому не відомо. Речами залишеними в автівці не користувався, та не перевіряв вміст бардачку, оскільки користувався підлокітником. Після того як забрав автівку, у зв`язку із несправностями поставив на сервісне обслуговування на СТО. При проходженні попередніх блок-постів нічого не було виявлено. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовся, неодноразово зазначав, що якщо треба проходити, то пройду, але у зв`язку з тим що, паралельно складались документи відносно ОСОБА_1 за кримінальне правопорушення, та слідчі та представники поліції ніяк не могли дійти згоди, хто саме буде доставляти до медичного закладу, що ввело останнього до непорозуміння, оскільки він не розумів, різниці між адміністративним та кримінальним провадженням. Крім того він не мав необхідного правового захисту.

Також, ОСОБА_1 пояснює, що внаслідок поранення пов`язаного з проходженням військової служби, має фізичні розлади у вигляді обмеження в русі, користується милицями.

Згідно довідки про обставини травми від 27.05.2024 року, солдат ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15.03.1986 року одержав вогнепальне осколкова сліпе поранення правого стегна, з вогнепальним переломом великого вертлюга правої стегнової кістки. Відповідно до направлення ВЧ НОМЕР_2 № 1957/496 від 09.08.2024 року солдат ОСОБА_1 був направлений на стаціонарне лікування.

З перших хвилин відео де ОСОБА_1 надає документи для перевірки убачається, що жодних явних ознак наркотичного сп`яніння він не має, поведінка впродовж всього відео адекватна обставинам, свідомість ясна, мова непорушена, зениці не розширені.

Факт наявності предметів схожих на наркотичні засоби в транспортному засобі підлягає подальшому доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів, а отже не означає факту вживання наркотичних засобів.

На відео не відображено факт складення протоколу у присутності ОСОБА_1 , а сам протокол про адміністративне правопорушення на інші документи по справі підписує інша особа схожа на ОСОБА_1 .

На відеозапису не відображено відомостей та фактів про скоєне адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , отже, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є формальним, внаслідок виявлення предметів схожих на наркотичні засоби рослинного походження, без зазначення ознак стану наркотичного сп`яніння, та протокол був складений без присутності двох свідків, як це потребують норми інструкції № 1452. До протоколу про адміністративне правопорушення не додано акту огляду на стан сп`яніння, наявність якого передбачена Інструкціями №1395 та № 1103. Отже, взагалі, не доведений факт ані наркотичного сп`яніння, ані відмови від проходження медичного обстеження.

Також, слід зауважити, що відповідно до ст. ч. 1, 5 ст. 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

При цьому суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення разом з додатками фактично є формою обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідно на нього розповсюджується дія ст.62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Статтею 62 Конституції України передбачено принцип презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Керуючись cт. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює на провадження у справах про адміністративні правопорушення стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, тобто - норми кримінального процесуального законодавства.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності такт ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумнім є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною та суду не наданого достатніх та допустимих доказів вини останнього в керуванні механічним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на встановлення такого стану.

Тому, проаналізувавши та оцінивши дослідженні фактичні обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку, про відсутність вини ОСОБА_1 в порушенні ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, враховуючи вищезазначене, та те, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Копію постанови для відома направити ОСОБА_1 та направити відповідному відділенню поліції.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя О.М. Бойко

Постанова набрала законної сили ___ ________ 20___ року.