Дата документу Справа № 322/891/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/956/24Головуючий у 1-й інстанції Губанов Р.О.
Єдиний унікальний №322/891/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Бабіча С.А., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бабіча Сергія Анатолійовича на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 23.05.2024 року о 06 год. 25 хв. на 59 км автодороги Запоріжжя-Донецьк Запорізького району Запорізької області біля блокпоста З-03 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Бабіч С.А. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що оскаржувану постанову суду винесено з порушенням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не є беззаперечними доказами винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

На переконання апелянта, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення не доведено. Протилежні висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, за допомогою додатку «Viber». Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутністю в судовому засіданні.

Заслухавши захисника Бабіча С.А., діючого в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова відповідає зазначеним вимогам закону.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом з метою реалізації передбачених ст.245 КУпАП завдань виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №593512 від 23.05.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний; водій від надання пояснень по суті порушення відмовився;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу, якому перелічено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння; за результатом вказаного огляду у водія ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння; з отриманим з показником 1,34‰ алкоголю ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його власноручний підпис у графі «з результатами згоден»;

- роздруківці результатів приладу «Alcotest Drager 6810», з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, а результат тестування склав 1,34‰ алкоголю;

- направленні водія транспортного засобу ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 23.05.2024 року, у якому зазначено виявлені водія ознаки алкогольного сп`яніння; ОСОБА_1 із результатами проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу погодився, тому водій до закладу охорони здоров`я не доставлявся;

- долученими до матеріалів справи відеозаписами.

Доводи апелянта про те, що наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції є єдиними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах провадження. Оскільки судом першої інстанції враховано та надано правову оцінку за сукупністю усіх встановлених у даній справі обставин, з якими закон пов`язує можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, в обґрунтування заявлених вимог апелянт також посилався на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Проте такі аргументи захисника беззаперечно спростовуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів та змістом оскаржуваного судового рішення.

Зокрема, з наявного в матеріалах справи відеозапису об`єктивно вбачається, що ОСОБА_1 на запитання працівника поліції, чи є він водієм чітко і без заперечень надав відповідь «так», надав на вимогу уповноваженої особи посвідчення водія та документ на транспортний засіб іноземної реєстрації (часове позначення 2024/05/23 07:04:32). У подальшому на запитання поліцейського про те, як водій опинився на території блокпосту ОСОБА_1 пояснив, що їде із Запоріжжя та деталізував «ось стоїть машина», що супроводжувалось жестом у бік автомобілю «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 (часове позначення 2024/05/23 07:05:04). При цьому жодних заперечень проти факту керування саме ним вказаним транспортним засобом ОСОБА_1 не висловлював, на іншу особу, як на водія даного автомобілю, не вказував. У подальшому на відеозаписові зафіксовано, як водій телефонує іншій особі та пояснює, що його зупинили та конкретизує виявлену у нього ознаку алкогольного сп`яніння (часове позначення 2024/05/23 07:06:38). Пройшовши огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу, водій із отриманим результатом 1,34‰ алкоголю погодився.

Більш того, доведеність факту керування автомобілем саме ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин була предметом перевірки суду першої інстанції, яким у результаті дослідження відеозаписів детально описано зафіксовані на них події, в тому числі в частині встановлення факту керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 .

Вимоги захисника Бабіча С.А. про зупинення провадження у справі з підстав того, що ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу, також не можуть бути задоволені.

Положеннями ч.4 ст.277 КУпАП регламентовано можливість зупинення строків розгляду лише щодо справ про пов`язані з корупцією адміністративні правопорушення та у передбачених вказаною статтею випадках.

Натомість порядок зупинення судового розгляду та апеляційного перегляду справ про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП чинними нормами КУпАП не передбачено.

Застосування у даному випадку за аналогією закону положень ст.335 КПК, якими регламентовано порядок зупинення судового провадження у разі якщо обвинувачений, зокрема, був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на що посилається захисник у клопотанні про зупинення провадження по справі, апеляційний суд вважає неприпустимим.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що норми КПК до сфери національного законодавства про адміністративні правопорушення у розумінні ст.2 КУпАП не віднесено, а тому під час розгляду справ про адміністративне правопорушення та їх апеляційного перегляду норми кримінального процесуального права застосуванню не підлягають.

Крім того, відповідно до наданих Запорізькому апеляційному суду роз`яснень згідно інформаційного листа Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду №109/0/158-24 від 23.02.2024 року висвітлено аналогічну позицію щодо застосування під час розгляду справ про адміністративне правопорушення як норм кримінального права, так і викладених у постановах Верховного Суду правових висновків щодо їх застосування.

Відтак, вимоги захисника в цій частині є безпідставними та відхиляються апеляційним судом.

При цьому суд апеляційної інстанції додатково зауважує, що подану захисником копію довідки про перебування ОСОБА_1 на військовій службі датовано 19.12.2023 року, що хронологічно передує даті оформлення протоколу про адміністративне правопорушення у даному провадженні.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Бабіча Сергія Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар