ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Порощук П.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого ФОП « ОСОБА_2 », за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надішли адміністративні матеріали, відповідно до протоколу серії ААД № 768725, яким водій ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що 31.05.2024 року о 00 годині 09 хвилин в м.Жмеринка по вул.Шекінській, Жмеринського району, Вінницької області керував транспортним засобом автомобілем марки «SUBARU FORESTER» державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд у встановленому законом порядку проводився в Жмеринській ЦРЛ результат якого 0.42% відповідно акту висновку № 260, чим порушив вимоги п.2.9а правил дорожнього руху, та його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

По даному факту поліцейським СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції Климчуком Б.В. був складений вказаний протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, повідомив що дійсно керував транспортним засобом у цей вечір та був зупинений на вулиці Шекінській у м.Жмеринка працівниками поліції. Було запропоновано пройти освідування на предмет вживання алкогольних напоїв, на що він погодився та проїхав із працівниками поліції до лікарні, де було проведено освідування за допомогою приладу алкофор-307, де результат показав позитивний 0.42 проміле. З вказаним результатом освідування був не згодний, адже будь яких спиртних напоїв не вживав, лише у цей день вживав ліки. Просив суд справу закрити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Смірнов С.М. в судовому засіданні просив закрити справу за наступних підстав. ОСОБА_1 не погоджується з результатом проведеного тесту, за допомогою технічного засобу «Алкофор 307», оскільки він не міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння, оскільки не дозволяє собі в стані сп`яніння сідати за кермо транспортного засобу, тому що йому відомо яка за це передбачена відповідальність, по-перше, посвідчення водія йому необхідне, він заробляє кошти на життя в тому числі за допомогою транспортного засобу, його дружина вагітна, тому дозволити собі такий ризик, який може коштувати вчасного доставления дружини до пологового відділення він не може; по-друге, він бувший працівник правоохоронних органів, тому чудово розуміє ступінь відповідальності. Напередодні, 30.05.2024 року він впродовж дня постійно вживав ліки від болі в горлі, пшикав спреєм в горло, щоб зняти біль, вночі, під час дії комендантської години сів за кермо, оскільки мав на те нагальну необхідність, точніше прохання кума, підвезти ліки для хворої дитини, тому не погоджується із результатом приладу «Алкофор 307», вважає, що був тверезий.

ОСОБА_1 не погоджувався з відповідним результатом відразу, однак працівник поліції не роз`яснив права та методику використання приладу ОСОБА_1 , а здійснив роз`яснення власних прав та обов`язків вже після проходження тесту, що повністю підтверджується відеозаписом доданим до протоколу, під назвою «ехроrt-rjgen».

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Відповідно до п. 3,6 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 31.05.2024 року серії ААД № 768725 за викладення суті адміністративного правопорушення та опису встановлених обставин кваліфікуючою ознакою даного адміністративного правопорушення вказано керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року (з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971 року), яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 року, визначено, що «у національному законодавстві мають бути передбачені спеціальні положення щодо водіння під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г. чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається».

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно з нормами міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, що згідно відповідної таблиці співвідношення відповідає значенню 0,5 %, перевищення якого у даному випадку за проведеним оглядом у ОСОБА_1 вочевидь не встановлено.

Тобто, якщо таким міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, підлягають застосуванню правила міжнародного договору, ратифікованого Україною.

Отже, вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення складений і представлений суду не у неухильній відповідності до порядку, який передбачений наведеними нормативними актами.

За таких обставин очевидним є висновок, що матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, встановлене значення якого перевищує максимальний рівень вмісту алкоголю в повітрі, що видихається.

Крім того, огляд на стан алкогольного сп`яніння, який проводився за допомогою приладу АлкоФор 307 проводився з порушеннями, оскільки ні Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів, ні Висновок № 260 від 31.01.2024 року, які долучені до протоколу не містять відомостей про дату останньої калібровки алкотестеру, що є порушенням правил проведення відповідного огляду та застосування даного приладу для проведення огляду на стан сп`яніння.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається" встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747 і також становить 1 рік.

В даному конкретному випадку невідомо коли в останнє було проведено калібрування приладу АлкоФор-307, а тому припускаю, що огляд проведено з порушенням інструкції з експлуатації вказаного приладу, без дотримання строку його технічного обслуговування, а саме калібрування.

Відповідно до даних Державного реєстру затверджених засобів вимірювальної техніки, розмішеного на офіційному сайті ДП «Укрметртестстандарт» технічний пристрій АлкоФор-307 не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України.

Також, звертаю увагу суду, що відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.

Однак, в лікарні проведено огляд на приладі якій вимірює рівень алкоголю в повітрі, відповідно до інструкції з експлуатації даного приладу вони призначені «для швидкого визначення ступеня алкогольного сп`яніння шляхом виміру концентрації алкоголю в повітрі,

що видихається», тобто аж ніяк не в крові.

В лікарні огляд повинен був проводитися за допомогою альтернативних способів визначення стану алкогольного сп`яніння, а саме шляхом лабораторних досліджень, таких як аналіз крові (сечі, слюни), реакція організму на спроможність орієнтуватися в просторі (рухово-точкові вправи).

Розділ III Інструкції № 1452/735 присвячений проведенню огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, так ось даний розділ містить виключно опис проведення лабораторних досліджень в медичному закладі, а не проведення огляду шляхом продування газоаналізатора.

Отже, порушення поліцейськими Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, тягне за собою визнання недійсними результату огляду, порушення порядку складення протоколу і як наслідок - звільнення віл адміністративної відповідальності особи в суді.

Додатково зазначаю, що до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів внесено двох свідків огляду, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак, відповідно до п. 6 розділу II Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Свідки залучені поліцейським та зазначені в Акті не можуть бути неупередженими по відношенню до ОСОБА_1 . Так, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є упередженими, оскільки вони є працівниками відділення невідкладної медичної допомоги КНП «Жмеринська ЦРЛ», і саме ОСОБА_5 проводила огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , заповнювала відповідний висновок № 260 від 31.05.2024 року, що доданий до матеріалів справи, а ОСОБА_3 приймала направлення працівників поліції та вносила відомості про особу до журналу.

Свідок ОСОБА_4 повідомила суду, що дійсно на предмет освідування щодо вживання алкогольних напоїв до них у травні 2024 привозили працівники поліції ОСОБА_6 , де за допомогою приладу «АлкоФор 307» було проведено освідування, попередньо шляхом розпакування мундштука та приєднання його до приладу, після чого водію ОСОБА_1 було запропоновано продмухати, та результат показав 0.42 проміле, після чого було складено висновок.

Згідно підпункту «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За порушення вказаного пункту відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В ст. 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка, вивчивши матеріали справи, суддя доходить наступних висновків.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.6 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу 2 Інструкції № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.

Як вбачається із матеріалів справи, в лікарні проведено огляд на приладі якій вимірює рівень алкоголю в повітрі, відповідно до інструкції з експлуатації даного приладу вони призначені «для швидкого визначення ступеня алкогольного сп`яніння шляхом виміру концентрації алкоголю в повітрі, що видихається», але не в крові.

В лікарні огляд повинен був проводитися за допомогою альтернативних способів визначення стану алкогольного сп`яніння, а саме шляхом лабораторних досліджень, таких як аналіз крові (сечі, слюни), реакція організму на спроможність орієнтуватися в просторі (рухово-точкові вправи).

Розділ III Інструкції № 1452/735 зазначає виключно опис проведення лабораторних досліджень в медичному закладі, а не проведення огляду шляхом продування газоаналізатора.

Крім того слід наголосити і на те, що відповідно до даних Державного реєстру затверджених засобів вимірювальної техніки, розмішеного на офіційному сайті ДП «Укрметртестстандарт» технічний пристрій АлкоФор-307 не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України, тим паче у лікувальних закладах.

Отже, вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення складений і представлений суду не у неухильній відповідності до порядку, який передбачений наведеними нормативними актами.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку, що працівниками поліції при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не дотримано у повній мірі порядок проведення такого огляду.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, здійснений з порушенням проведення його порядку, а тому в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП, вважається недійсним, в зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33, 124, 130, 221, 252, 266, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Порощук П.П.