Справа № 359/4852/24
№ 359/4853/24
Провадження № 3/359/2503/2024
№ 3/359/2504/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши в закритому судовому засідання, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши два адміністративні матеріали, які надійшли від Бориспільського районного управління поліції головного управління національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходяться два адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за № 3/359/2503/2024 (справа №359/4852/24) за ч. 1 ст.130 КУпАП та за № 3/359/2504/2024 (справа №359/4853/24) за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обидва адміністративні матеріали по відношенню до ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП автоматизовано розподілено на головуючого суддю Вознюка С.М.

Розгляд вищезазначених адміністративних матеріалів було призначено на 12.06.2024 року.

06.05.2024 року о 07 год. 10 на автодорозі Н-08 1-й км Бориспіль Золотоноша водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» лд.н.з. НОМЕР_2 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом (світло повертачем) вказуючи на цей транспортний засіб та подальше місце його зупинки, чим порушив, чим порушив п. 2.4 та п. 8.9 (А) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

06.05.2024 року о 07 год. 10 на автодорозі Н-08 1-й км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» лд.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 № ARSC -0099.Результат 1.46%. Тест № 122. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час судового засідання, яке відбулося 12.06.2024 року судом на обговорення поставлено питання про об`єднання в одне провадження адміністративних матеріалів по відношенню до ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні не заперечував щодо об`єднання в одне провадження вищезазначених адміністративних матеріалів.

Суд, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомившись з матеріалами справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Вказані матеріали складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд. У зв`язку з чим, на підставі вимог ст. 36 КУпАП дані матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження.

Пунктом 2.22 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173 визначено, що у разі об`єднання судових справ в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до постанови суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи та відмітки про об`єднання справ із зазначенням номера нової судової справи.

На підставі викладеного, з метою недопущення порушення прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП, об`єднати в одне провадження та присвоїти адміністративній справі єдиний унікальний номер провадження № 3/359/2503/2024 та справи № 359/4852/24.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав, просив суворо не карати. Просив не позбавляти його права керування так як, він працює пожежником у військовій частині НОМЕР_3 . Для здійснення своїх службових завдань використовує транспортний засіб, у зв`язку з чим позбавлення його права керування призведе до неефективного та невчасного виконання поставлених задач, тому просить не позбавляти його права керування транспортними

Суд, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД № 020946 від 06.05.2024 року та серії ААД № 103180 від 06.05.2024 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та який був підписаний особою, яка його склала, з яким ОСОБА_1 ознайомлений, та який ним власноручно підписаний, результатами проведеного тесту "Драгер" ALCOTEST, тест № 122 відповідно до якого проба на алкоголь позитивна і становить понад 1,46 ‰, довідкою від 09.05.2024 року про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення, довідкою від 09.05.2024 року про отримання посвідчення водія на права керування транспортними засобами, актом огляду тимчасово затриманого транспортного засобу, диском із записом відеофіксації здійсненої працівником поліції та іншими матеріалами справи.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_1 зазначених в протоколах про адміністративне правопорушення вимог ПДР, а саме п. 2.9а, 2.4 та п. 8.9 (А), що свідчить про скоєння ним адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та ч.1 ст 122-2 КУпАП.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

При прийнятті рішення суддя враховує указані особою, яка притягується до відповідальності в судовому засіданні обставини.

В судовому засіданні особа, яка притягується до відповідальності також зазначив, що для здійснення своїх службових завдань використовує транспортний засіб, у зв`язку з чим позбавлення його права керування призведе до неефективного та невчасного виконання поставлених задач.

Вказане свідчить про те, що діяльність ОСОБА_1 пов`язана з необхідністю керування транспортним засобом.

Також, встановлено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

При цьому, суддя бере до уваги, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, обставиною, що пом`якшує відповідальність останнього є щире каяття, а будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, щире каяття, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 повинна бути міра відповідальності у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При вирішенні питання про доцільність позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує вимоги закону, що свідчать про необхідність застосування до правопорушника такого виду стягнення одночасно з накладенням стягнення у вигляді штрафу.

В той же час, з урахуванням обставин події, що мала місце, перебування ОСОБА_1 на посаді пожежника військової частини НОМЕР_3 , вчинення порушення вперше, доцільність залишення у останнього прав для виконання обов`язків, тощо, суд вважає за можливо обмежитись стягненням у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Тому накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на особу, яка повністю визнала вину, щиро розкаялася, його дії не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам, за відсутності будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність, який є пожежником військової частини НОМЕР_3 , а його діяльність пов`язана з використанням транспортного засобу та його керуванням. Таке покарання, на думку суду, є надмірним у відношенні саме особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 .

Згідно приписів статей 1, 8 Конституції України, Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Так, згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Чинна редакція ч. 1 ст.130 КУпАП встановлює безальтернативний штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування на 1 рік.

У рішенні від № 15-рп/2004 від 2 листопада 2004 року у справі про призначення судом більш м`якого покарання Конституційний Суд України визнав неконституційним положення ч.1 ст. 69 КК України в частині, яка унеможливлює призначення особам, які вчинили злочини невеликої тяжкості, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що встановлення законодавцем недиференційованого покарання та неможливість його зниження не дозволяє застосовувати покарання до осіб, які вчинили злочини невеликої тяжкості, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, розміру заподіяних збитків, форми вини і мотивів злочину, майнового стану підсудного та інших істотних обставин, що є порушенням принципу справедливості покарання, його індивідуалізації та домірності.

Аналогічним чином, в даному випадку, є заборона застосування нижче від передбаченого, санкцією закону КУпАП, стягнення відносно осіб, які притягаються до відповідальності в разі визнання винуватими. Таким чином, суд позбавлений можливості врахувати всі обставини справи та поведінку особи, і має застосовувати стягнення для всіх однакове,незалежно від того чи визнала вона свою вину, щиро розкаялась, тощо.

З цього приводу, суддя вважає за необхідне зазначити про індивідуалізацію покарання (стягнення) відносно осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що для досягнення визначеної в ст. 23 КУпАП мети адміністративного стягнення (виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами), з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, наявності пом`якшуючих обставин, відсутності обтяжуючих обставин, майнового стану ОСОБА_3 , його відношення до скоєного, виконання ним обов`язків військовослужбовця Броварського РТЦК, необхідним і достатнім буде накладення більш м`якого адміністративного стягнення, ніж передбачено ч. 1 ст.130 КУпАП, та застосування альтернативного стягнення.

Тому, в даному випадку, суддя вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення з урахуванням аналогії закону та застосувати положення ст. 69 КК України для призначення покарання, що є меншим, ніж передбачено санкцією закону про адміністративну відповідальність.

Враховуючи характер скоєного, особу правопорушника, ступінь вини, характер вчиненого правопорушення, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, матеріали справи, та те, що тяжких наслідків не настало, суддя вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення, із застосуванням ст. 69 КК України та ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп.

Саме таке стягнення суддя вважає, буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_4 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 , на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 23, 33, ч.1 ст.130, ст.ст. 298, 299, 301, 303, 304, 307 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № 3/359/2503/2024 (справа №359/4852/24) за ч. 1 ст.130 КУпАП та за № 3/359/2504/2024 (справа №359/4853/24) за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП в одне провадження, присвоївши спільний номер справи № 359/3679/24, провадження № 3/359/2019/2024.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,- у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП, із застосування ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., який слід стягнути на користь держави України (отримувач коштів: ГУК у Київ.обл./м. Київ/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0010001; код класифікації доходів бюджету 21081300) без позбавлення права керування .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , - на користь державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк