Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4287/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі судді Леньо В.В. з участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с.Шевченко, Скадовського району Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, дані про притягнення до адмінвідповідальності відсутні, за ч. 2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

30.04.2024 о 00 годині 35 хвилин прикордонним нарядом «Пост спостереження» на напрямку 87 прикордонного знаку (територія Вилоцької територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на відстані близько 600 метрів від лінії державного кордону України в межах прикордонної смуги був виявлений та затриманий громадянина України ОСОБА_1 , який спільно зіншими громадянами України здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Угорщини в пішому порядку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, у складі групи осіб.

При спробі затримання на неодноразову повторювану законну вимогу військовослужбовця, зупинитися та надати документи що посвідчують особу, для перевірки громадянин України ОСОБА_1 , спільно з іншими громадянами України проігнорував та вдався до втечі, під час переслідування було здійснено п 'ять попереджувальний постріл в гору, та в подальшому був затриманий військовослужбовцями ДПСУ.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. 23 ЗУ «Про Державну прикордонну службу» від 19.06.2003 року, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-10 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 заперечив проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 , його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, підтверджена наступними дослідженими та перевіреними під час судового засідання доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №248292 від 30.04.2024 року, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення,;

- рапортом інспектора прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби (тип С) ОСОБА_2 , згідно якого останній повідомив про те, що о 00 годині 35 хвилин 30.04.2024 року на відстані близько 600 метрів від лінії державного кордону було затримано гр. ОСОБА_1 , спільно з іншими громадянами України при спробі незаконного перетину державного кордону України який при спробі затримання на законну неодноразово повторювану вимогу пред`явити документи, ОСОБА_1 відмовився та вдався до втечі, після чого був затриманий.

Дослідивши наведені вище докази, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно п. 11 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 №661-ІV, на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», законні вимоги і розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових повноважень залучені до оперативно-службової діяльності, є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами.

Відмова від виконання законної вимоги чи розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, тягне за собою відповідальність, передбачені ст..185-10 КУпАП.

Згідно з чинним законодавством, громадяни України, іноземці та особи без громадянства можуть перебувати у прикордонній смузі та прикордонних контрольованих районах на підставі документа, який посвідчує особу. На вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби, органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи.

Отже, враховуючи вищевикладені норми інспекторами прикордонної служби було оголошено ОСОБА_1 законну вимогу зупинитися та пред`являти документи, що посвідчують особу.

Суд не погоджується з позицією ОСОБА_1 про те, що його дії не містили ознак злісної непокори, враховуючи таке.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слово «непокора», як зазначає законодавець, означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги чи розпорядження.

Варто також розрізняти поняття непокори та опору, критерієм чого є: при опорі мають місце активні дії, спрямовані безпосередньо на поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця. Непокора ж це відмова від виконання законних вимог згаданих осіб.

Тому, враховуючи обстановку, що мала місце 30.04.2024 року в прикордонній смузі на напрямку 87 прикордонного знаку на відстані 600 метрів від лінії державного кордону України, приходжу до переконання, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані особою, яка складала протокол як злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, вчинене групою осіб.

Таким чином, докази, яким надано під час судового розгляду оцінку, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому вказують на наявність в діях останнього адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 2 ст. 185-10, ст. ст. 250-252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с.Шевченко, Скадовського району Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот `ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с.Шевченко, Скадовського району Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.

Реквізити для сплати штрафу: код отримувача (ЄДРПОУ) 37975895, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0007401, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Реквізити для сплати судового збору: код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання- 3(три) місяці.

СуддяВ. В. Леньо