Справа№464/3603/24
пр.№ 3/464/1582/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 року суддя Сихівського районного суду м.Львова БЕСПАЛЬОК О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у Львівській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інваліда 3 групи, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 05 травня 2024 року о 21 год. 45 хв. по АДРЕСА_1 , вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме, штовхав (доторкався) та кричав, морально давив, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 та дитини ОСОБА_4 , яка була свідком.

При розгляді справи ОСОБА_2 обставини зазначені в протоколі заперечив. Зазначив, що разом з дружиною, дітьми проживав за адресою: АДРЕСА_1 . 05 травня 2024 року близько 22 год. зайшов у кімнату, де в цей час перебувала колишня дружина ОСОБА_3 , хотів обговорити з нею питання щодо їхньої спільної доньки. Як тільки відкрив двері в кімнату, не встиг сказати жодного слова, як зі сторони ОСОБА_3 пролунала агресія та крики. Після чого, дружина покликала в кімнату доньку, ОСОБА_5 та викликала працівників поліції. Зазначив, що на нього та на дружину, за фактом даної події, працівниками поліції складено протоколи за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Захисник ОСОБА_2 Баранова Н.Б. просила суд, закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, покликаючись на те, що протягом останнього часу у родині ОСОБА_6 відбуваються негаразди, причиною яких є, на думку її довірителя, поведінка колишньої дружини, яка чинить щодо колишнього чоловіка моральний та психологічний тиск, принижуючи його, намагаючись психологічно знецінити його як чоловіка та батька. Протягом останніх двох років, ОСОБА_3 , будучи агресивно налаштованою щодо ОСОБА_2 постійно зводила їхнє спілкування до конфліктів з погрозами про розлучення, що завершувалося викликом поліції. Також зазначає, що починаючи з другої половини січня 2024 року ОСОБА_2 взагалі не розмовляв з колишньою дружиною, розуміючи, що остання лише шукає приводів для того, щоб його очорнити, зводить на нього безпідставні наклепи, що принижують його честь і гідність та шкодять його репутація, як батька трьох дітей та підполковника Служби безпеки України. Окрім цього подала додаткові письмові обґрунтування до клопотання про закриття провадження у справі.

ОСОБА_3 при розгляді справи суду пояснила, що в день події ОСОБА_2 увірвався в кімнату, де вона перебувала, зі словами «слухай ти», штовхну її грудьми, в той момент вона злякалася, оскільки не знала чого очікувати та голосно покликала на допомогу доньку ОСОБА_5 і ОСОБА_2 відійшов від неї. В подальшому викликала працівників поліції. Додатково зазначила, що тривалий час переживає стреси та психологічний тиск зі сторони колишнього чоловіка, у зв`язку з чим неодноразово зверталася у правоохоронні органи із заявами про вчинення домашнього насильства, зґвалтування. Конфлікт в сім`ї тривалий та затяжний. Також, зазначила, що на даний час проживає з дітьми окремо. Просить притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинене.

Представник потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_7 подала суду письмові пояснення, за змістом яких покликаючись на ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» зазначає, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, у зв`язку з чим просить останнього визнати винним та призначити адміністративне стягнення у виді громадських робіт. Також до пояснень подала флеш накопичувач із відеозаписом з нагрудних камер поліцейського, які містять фіксацію обставин події після приїзду поліції на виклик ОСОБА_3 .

За клопотання сторін, судом було опитану ОСОБА_4 , яка надала пояснення про те, що є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Під час події, знаходилася на кухні, займалася своїми справами. Почула, як з кімнати кличе її мама. Вона прийшла та побачила, що у вказаній кімнаті знаходяться мама і тато. Мама в цей час була схвильованою та зазначила, що тато до неї «лізе», на що він у відповідь сказав, що хотів щось запитати в неї, але не уточнив, що саме та сказав «вже нічого». В подальшому, тато вийшов, а мама викликала поліцейських. Додатково зазначила, що на даний час проживає з мамою за іншою адресою, любить однаково обох батьків. Пригнічена ситуацією, яка слалася між останніми, між ними постійні суперечки та непорозуміння, свідком яких є вона. Оскільки, не до кінця розуміє причину цього, не знає кому вірити і кого підтримувати. Щодо фізичного насильства, вказала що жодного разу не була свідком таких дій, а психологічне насильство на її думку присутнє з обох сторін.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, пояснення потерпілої та її представника, опитавши неповнолітню ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оглянувши відеозапис з нагрудних камер поліцейських, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За диспозицією статті 173-2 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 05 травня 2024 року о 21 год. 45 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_3 , а саме штовхав (доторкався), кричав, морально давив.

При розгляді справи ОСОБА_2 заперечив, що вчиняв 05 травня 2024 року домашнє насильство відносно ОСОБА_3 .

З пояснень потерпілої ОСОБА_3 даних при розгляді справи вбачається, що ОСОБА_2 05 травня 2024 року «штовхнув її грудьми» з погрозливими словами «слухай ти».

Як вбачається із письмової заяви ОСОБА_3 від 05 травня 2024 року, остання зазначає, окрім іншого, що ОСОБА_2 05 травня 2024 року о 21 год. 45 хв. ввірвався в її кімнату, застосовуючи фізичну силу, зі словами «слухай ти» хотів її штовхнути, в той момент вона покликала доньку, Христину і він відійшов.

Як встановлено судом, дійсно між колишнім подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникли неприязні відносини, а також постійно виникають конфлікти, сварки та непорозуміння .

Проте, відповідно до п.п.3, 7, 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином, вищезазначені пояснення не містять фактичних даних, щодо вчинення ОСОБА_2 05 травня 2024 року, за місцем свого проживання домашнього насильства щодо ОСОБА_3 , а відтак і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, що в свою чергу виключає в діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення. Інших доказів, матеріали справи не містять.

Відеозапис з нагрудних камер поліцейських, який долучено до матеріалів справи представником потерпілої, судом до уваги не береться, оскільки матеріали зафіксовані на ньому не відображають фіксацію обставин події, яка мала місце, саме, 05 травня 2024 року о 21 год. 45 хв., а тому не може бути доказом.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Таким чином, відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відтак, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.173-2, 245, 251, 276-280, 283-287 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК