Справа № 127/6296/24
Провадження № 33/801/321/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Савчук Інни Василівни

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 708806 від 15 лютого 2024 року, складеного о 21:35 год, водій ОСОБА_1 15 лютого 2024 року о 21:20 год в м. Вінниці по вул. Соборна, 22 керував транспортним засобом Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, на підставі постанови ДВС № 66465060 від 14 лютого 2023 року, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій пославшись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду скасувати та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що судом першої інстанції не було враховано, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, оскільки він не знав, що він обмежений у праві керування транспортним засобом, а тому у нього був відсутній умисел на вчинення правопорушення. Більше того, він не зобов`язаний доводити, що йому не було відомо про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки відповідно до приписів ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги документи, які він надавав у судовому засіданні, що підтверджували відсутність у нього боргу зі сплати аліментів та наявність переплати станом на 31 січня 2024 року.

В судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник адвокат Савчук І. В. апеляційну скаргу підтримали, просять її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з урахуванням наступного.

Згідно з вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і залежно від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа «Гурепка проти України»), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не дотримався цих вимог закону та прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Так, згідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується у формі умислу. За таких обставин, відповідальна особа, яка склала протокол повинна довести та надати докази того, що водій транспортного засобу був обізнаний про встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, однак умисно порушив встановлене стосовно нього обмеження, чим вчинив відповідне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, передбачено можливість встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 708806 від 15 лютого 2024 року вбачається, що водій ОСОБА_1 15 лютого 2024 року о 21:20 год в м. Вінниці по вул. Соборна, 22 керував транспортним засобом Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами на підставі постанови ДВС №66465060 від 14 лютого 2023 року (а. с. 1).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені за ч. 3 ст. 126 КУпАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою Відділу державної виконавчої служби копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження. А також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особою, щодо якої винесено постанову про застосування відносно неї відповідного обмеження. Всупереч вищевикладеного, у матеріалах справи відсутні відомості щодо обізнаності ОСОБА_1 щодо застосування відносно нього таких обмежень.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що обмеження у праві керування транспортним засобом розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності», а тому, особа стосовно якої встановлено таке обмеження, повинна бути належним чином повідомлена про відповідне рішення та повинна мати можливість оскаржити таке рішення у встановленому законом порядку.

Матеріали справи містять копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 14 лютого 2023 року у ВП № 66465060 (а. с. 4)

При цьому згідно доданого до апеляційної скарги розрахунку заборгованості станом на січень 2024 року у ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів відсутня, натомість наявна передплата у сумі 1566,91 грн. (а. с. 20, 26), а станом на лютий 2023 року (на час винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження 14 лютого 2023 року) заборгованість склала 12 258,09 грн. (а. с. 20, 26).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані, які дозволяють спростувати доводи про те, що про обмеження права керування транспортним засобом ОСОБА_1 не було відомо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 до суду першої інстанції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 708806 від 15 лютого 2024 року (а. с. 1), рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Максима Задрибороди (а. с. 3) та копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 14 лютого 2023 року у ВП № 66465060 (а. с. 4).

Проте, суду не надані докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність встановлених щодо нього обмежень у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Кобець проти України» зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Підсумовуючи наведене, очевидним є висновок, що органом, який склав протокол не надано беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених ч. 3 ст. 126 КУпАП, яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні правопорушення, викладеного в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні судом першої інстанції не з`ясовано суб`єктивну сторону цього адміністративного правопорушення та суть вчиненого правопорушення, суд не звернув уваги, що за відсутності доказів обізнаності про застосоване обмеження в керуванні транспортними засобами, в діях особи відсутній умисел, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП, подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська