Справа № 215/7443/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року місто Кривий Ріг

Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Данилевський М.А., за участю секретаря судового засідання Уварової Л.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Дербіна Д.О., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТОВ «НВП Рудпромавтоматика», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

за ч. 5 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД №736247 від 15.11.2024, 29 вересня 2024 року об 11 годин на вул. Антона Ігнатченка (Короленка) в районі будинку №2 в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку та її зміну, своєчасно та відповідно на це не відреагував, різко змінив напрямок руху, не переконавшись в безпеці для інших учасників руху, чим змусив водія мотоциклу «DUCATI MOUSTER», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 різко зменшувати швидкість руху та напрямок руху, чим створив останньому аварійну ситуацію, чим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що аварійну ситуацію іншим учасникам дорожнього руху він не створював. Він зазначив, що 29.09.2024 о 10 годині 50 хвилин рухався по вулиці Терещенка у напрямку стадіону «Північне сяйво», на перехресті вул. Володимира Терещенка та Вартаняна виконав розворот на вулицю Володимира Терещенка у напрямку автостанції «Терни», зупинився на пішохідному переході, пропускаючи пішоходів. Коли пішоходи пройшли він почав рух далі. Подивився у праве дзеркало та почав маневр перестроювання у крайню праву полосу, але не виконав цей маневр так як почув сильні звуки ревіння мотору, він вирівняв кермо та продовжив рух, потім почув скрегіт металу і зупинився. Він побачив що на дорозі лежить мотоцикл та мотоцикліст. Він хотів допомогти мотоциклісту та запропонував йому викликати швидку допомогу та поліцію, мотоцикліст відмовився. Потім він запропонував йому відвезти його на автомобілі в лікарню, щоб йому надали медичну допомогу. Він відвіз його самостійно в лікарню, мотоциклісту надали медичну допомогу. Після цього ОСОБА_1 вирішив повернутись на місце події і викликати поліцію.

Такі ж пояснення ОСОБА_1 надав працівникам поліції під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо нього, що підтверджується його письмовими поясненнями, які містяться у справі.

Отже, його пояснення були незмінні та послідовні із моменту складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Дербін Д.О. підтримав позицію ОСОБА_1 та зазначив, що працівниками поліції до протоколу не надано доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , а тому, просив закрити адміністративне провадження, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що 29.09.2024 приблизно о 10.55 він рухався зі сторони магазина «Варус», перед пішохідним переходом включив поворот на ліво, пропустив пішоходів та автомобіль volkswagen НОМЕР_1 (сірого кольору), після чого продовжив рух по вул. Короленка. Водій volkswagen, який рухався попереду нього почав приймати вправо, не вмикаючи сигнал повороту, після чого він пішов зліва на випередження, а водій volkswagen почав робити різкі рухи в ліво, не вмикаючи при цьому сигнал повороту. Водій автомобіля на його думку рухався зі швидкістю 30-40 км/год. Оцінивши ситуацію, враховуючи, що зліва були припарковані автомобілі він почав відгальмовуватись і впав на бік. Водій автомобіля volkswagen, побачивши що він впав, зупинився посередині дороги та підійшов до нього і почав вибачатися та відвіз його до лікарні. Водій volkswagen чекав його біля лікарні поки йому надавали медичну допомогу та після надання медичної допомоги запитав у нього як ми будемо вирішувати цю ситуацію, на що він відповів, щоб той сам оцінив вартість шкоди яку він завдав. Після цієї розмови водій volkswagen просто пішов залишивши його біля лікарні.

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що 29.09.2024 вона знаходилась по вул. Короленка по своїм справам та побачила, що на проїзній частині посеред дороги стояв легковий автомобіль з ввімкненим аварійним сигналом, а позаду нього на узбіччі стояв мотоцикл, поряд з яким знаходився чоловік у крові. Вона запропонувала йому свою допомогу. Водій мотоцикла знаходився у шоковому стані та не знав, що йому робити у цій ситуації. Водій автомобіля наполегливо пропонував відвезти його самостійно в лікарню на своєму автомобілі. Вони пішли вдвох до авто і вона пішла. Самого механізму ДТП вона не бачила.

Суд, вислухавши учасників провадження, розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП повинен, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

У ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Отже, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, утворюється у разі порушення правил безпеки руху та використання транспортних засобів, передбачених частинами 1-4 ст. 122 КУпАП, та наслідками у виді вимушеного вчинення іншими учасниками дорожнього руху дій, пов`язаних із зменшенням швидкості, зміною напрямку руху, або вжиття інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки, або безпеки інших громадян.

Тобто, доказуванню підлягає як порушення ПДР України, передбачені частинами 1-4 ст. 122 КУпАП, так і створення внаслідок такого порушення аварійної ситуації.

З протоколу серії ААД № 736247 від 15.11.2024, який був складений відносно ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3.б, 10.1 Правил дорожнього руху України, чим створив аварійну ситуацію іншому учаснику дорожнього руху.

Пункт 2.3.б ПДР України встановлює, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріпленні вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі.

Пункт 10.1 ПДР України встановлює, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 5 ст. 122 КпАП України, суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з «критеріями Енгеля» в даному випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП, санкція якої передбачає штраф та позбавлення права керування транспортним засобом, за своєю суттю відноситься до кримінального переслідування особи, а значить, на відміну від цивільного чи господарського процесів, де стандартом доведення може бути більша вірогідність чи переконливість доказів, у цій справі має застосовуватися стандарт доведення «поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 порушив ПДР України та це потягло за собою створення ним аварійної ситуації, зокрема примусив водія іншого транспортного засобу різко змінити швидкість руху та вжити екстреного гальмування.

Письмові пояснення ОСОБА_4 , які наявні в матеріалах справи, суд не приймає до уваги, оскільки вони не містять інформації на підтвердження обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Щодо рапорту працівника поліції суд зазначає, що він не може вважатися об`єктивним доказом у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, що повністю узгоджується із правовою позицію, висловленою у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року №489/4827/16а. Крім того, працівники поліції не були очевидцями події, не сприймали безпосередньо саму подію.

Судом досліджено й інші докази, які містяться у матеріалах справи, однак і вони однозначно не підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Отже, враховуючи, що згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

На переконання суду, не доведено поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, тоді як, відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, не можливо, оскільки його вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена "поза розумним сумнівом", а тому, провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, суддя виходить із того, що під час судового розгляду справи переконливих доказів того, що ОСОБА_1 створив аварійну ситуацію, порушивши Правила дорожнього руху, здобуто не було. Фактично, на користь вчинення ОСОБА_1 правопорушення свідчать лише пояснення ОСОБА_2 , яких, на думку суду, недостатньо для висновку про скоєння адміністративного правопорушенням ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом».

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 122 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя