ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/9939/23

Пров. №3/766/996/24

19.02.2024

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Черниш О.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце служби в/ч НОМЕР_1

встановила:

До Херсонського міського суду Херсонської області із Управління патрульної поліції в Херсонській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 519339 за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно змісту протоколу суть правопорушення полягає в наступному: «29 жовтня 2023 року о 16 год. 04 хв. у місті Херсоні, Дніпровському районі, Бериславське шосе, 38, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21004 днз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки, в медичному закладі Водій від керування відсторонений, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху».

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що був зупинений поліцейськими безпідставно. У стані алкогольного сп`яніння не перебував, не мав жодної ознаки алкогольного сп`яніння, але був втомлений від навантаження військової служби. На неодноразові вимоги поліцейської робив видихи для визначення запаху алкоголю з порожнини рота, але запаху не було. Проте, незважаючи на відсутність ознак вживання алкоголю, поліцейська наполегливо вимагала пройти тест на алкогольне сп`яніння. Відсторонений від керування транспортом не був. Про подію повідомив безпосереднє керівництво, оскільки поліцейські затримали на значний час. На місце події прибув представник військової служби правопорядку, на пропозицію якого направився в лікарню для проходження обстеження на стан сп`яніння, і в його присутності пройшов обстеження. Висновок був негативний, алкоголю в організмі не було. Оригінал довідки забрали в особову справу військовослужбовця.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла наступного

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний серед іншого з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідивши наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 18.07.2019 у справі № 216/6226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), яка використовується при нагляді за використанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожньому руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Частина перша ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння, може вважатися адміністративним правопорушенням та тягне за собою адміністративну відповідальність виключно, якщо вимога про проведення такого огляду була висунута за наявності передбачених законодавством підстав та в рамках унормованого порядку.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 519339 від 29 жовтня 2023 року ОСОБА_1 начебто порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та відмовився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, покладання на нього відповідальності за ч.1 ст.130КУпАП, може мати місце у разі доведеності у встановленому порядку підстав для проведення медичного огляду та правомірності відповідної вимоги поліцейського.

Слід зазначити, що проведенню поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу огляду водія на стан сп`яніння має передувати виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння.

Згідно вказаної норми об`єктивною стороною адміністративного правопорушення є наявність одночасно таких обставин керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння ( алкогольного чи наркотичного), при цьому особа відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Керування транспортним засобом під час зупинки ОСОБА_1 визнається і підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейських. Але у протоколі зазначається, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом 19 жовтня 2023 року о 16:04, тоді як відеозапис з бодікамер поліцейських починається з позначкою у часі 17:04:22 і жодних інших доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 29 жовтня 2023 року о 16:04 матеріали справи не містять.

Відповідно до частини 1 ст.266 КУПАП, пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. №1103 та пункту 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.20015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015року за №1413/27858 (далі Інструкції) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є : запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І вказаної Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Наведене дає підстави стверджувати, що процедурі проведення огляду на стан сп`яніння має передувати виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких визначений у п.3 Інструкції. Тобто, підставою для проведення огляду на стан сп`яніння має бути не формальне посилання на наявність однієї чи декілька ознак із перелічених у п.3. Інструкції, а саме встановлення цих ознак у водія та їх фіксація у передбаченому законом порядку.

Натомість наявність у ОСОБА_1 , перелічених у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння ознак не підтверджується доданими до справи відеозаписами з бодікамер (диск з надписом ОСОБА_1 519339:29.10.2023 І, ОСОБА_1 519339:29.10.2023 ІІ). Суддя зазначає, що обидва диски містять один і той же відеозапис.

Навпаки, на відеозапису зафіксовано, що поведінка ОСОБА_1 з часу зупинки автомобіля під його керуванням відповідає обстановці, він чітко реагує на всі вимоги поліцейських, виконує їх. Немає порушення мови, не видно зміни забарвлення шкіри.

Зазначення поліцейськими цих ознак у протоколі не підтверджується відеозаписом з бодікамер.

Щодо зазначення у протоколі такої ознаки як « запах алкоголю з порожнини рота», то цей запах має бути очевидним і відчуватися зразу ж при спілкуванні з особою, яка має такі ознаки. Проте, фіксування такої ознаки з відеозапису не вбачається, що підтверджується наступним.

Відеозапис розпочинається з фіксації зупинки автомобіля під керуванням. ( позначка на відео часу 17.04.22.) В порушення вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський, зупинивши автомобіль, не повідомляє про причини його зупинку, а зразу ж вимагає у водія документи. Поліцейський контактує з ОСОБА_1 на дуже близькій відстані, але при цьому не вказує на запах алкоголю з порожнини рота.

Після певного часу після зупинки автомобіля інша поліцейська вимагає від ОСОБА_1 зробити видих, що він виконує ( 17:05:35). Не в констатуючи наявність запаху алкоголю з порожнини рота, поліцейська зразу ж запитує чи буде ОСОБА_1 «продуватися» чи буде відмовлятися. НЕ, виявивши запаху алкоголю з порожнини рота У ОСОБА_1 , поліцейська пропонує іншому поліцейському ще раз «нюхнути» ( 17:06:06), але й інший поліцейський не відчуває запаху алкоголю у ОСОБА_1 . Проте і після цього поліцейська продовжує наполягати на проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. А коли ОСОБА_1 відмовляється поліцейська, не дивлячись в його сторону оголошує, що вона «вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння», виголошуючи їх так, як вони зазначені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте ознаки алкогольного сп`яніння відповідно до вказаної Інструкції «не вбачаються», а виявляються і фіксуються у встановленому законом порядку.

Отже, згідно відеозапису поліцейські, не встановили у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, але при цьому склали протокол про адміністративне правопорушення за відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, матеріали справи не доводять керування ОСОБА_1 29 жовтня 2023 року о 16 год. 04 хв. у місті Херсоні, Дніпровському районі, Бериславське шосе, 38 транспортним засобом ВАЗ 21004 днз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а відповідно не було підстав для направлення його для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а за відсутності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння подальше проведення огляду на стан сп`яніння вже є незаконним.

На підтвердження відсутності стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 надано завірену належним чином копію довідки № 1435, виданої КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, згідно якої за наслідками огляду ОСОБА_1 29.10.2023 о 18 годині 45 хвилин (тобто в межах двогодинного терміну, передбаченого п.7 вищезазначеного Порядку) ознак сп`яніння не виявлено. У довідці зазначається показник 0,00 %.

Самостійне проходження ОСОБА_1 . медичного огляду на стан сп`яніння вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення, а не у супроводі поліцейського, як вимагається вимогами Порядку Та Інструкції, стало наслідком порушення поліцейським процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а також виконання вимоги служби правопорядку військової частини.

На користь того факту, що у поліцейських не було підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, свідчить те, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, тоді як відповідно до частини 1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В протоколі зазначено начебто про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, але матеріали справи не містять доказів цього. На відеозапису відсторонення не зафіксовано.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15.05.2008 року, заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Отже, в розумінні наведеного Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то відсутня об`єктивна сторона правопорушення, а відповідно і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 245, 252, 280, п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяО. Л. Черниш