КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/2616/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №376/3619/23

10 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Вдовиченка Богдана Вікторовича на постанову Сквирського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536гривень 80копійок.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 15 квітня 2024 року захисник ОСОБА_1 - Вдовиченко Богдан Вікторович подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Сквирського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Також в апеляційній скарзі просив про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначає, що 08 квітня 2024 року на адресу Сквирського районного суду Київської області адвокатом Вдовиченком Богданом Вікторовичем було направлено адвокатський запит, у якому просив суд повідомити чи приймалось рішення відносно ОСОБА_1 та надати йому копію.

09 квітня 2024 року судом першої інстанції було надано відповідь на адвокатський запит, до якого додано копію оскаржуваної постанови.

З огляду на вище викладене, просив суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сквирського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року, оскільки строк пропущенний з поважних причин.

За положенням ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена за правилами, визначеноми цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу - ст. 289 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови Сквирського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року адвокат Вдовиченко Богдан Вікторович отримав 09 квітня 2024 року відповідно до відповіді з суду першої інстанції долученої до апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що підставою для оскарження постанови суду першої інстанції є неповне з`ясування судом всіх обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду всім обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до не правильного вирішення справи.

Вказує на те, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується дослідженими судом доказами.

Також в апеляційній скарзі зазначає, що перед початком огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння поліцейським не названо об`єктивні ознаки сп`яніння, які б давали підстави вважати, що останній перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, для подальшого проходження такого огляду.

Також зазначає, що як вбачається з акту медичного огляду №81 від 12 листопада 2023 року обстеження ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено за допомогою експрес - тестів «Sniper 5», а не за допомогою лабораторних тестів, як того вимагає Інструкція, вважає, що проведення лабораторного дослідження у даному випадку було обов`язковим, але його проведено не було як того вимагає Інструкція, відповідно вся процедура проведена з порушенням вимог Інструкції, а тому висновок за результатами такого огляду на стан сп`яніння визнається судом недійсним.

У судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_1 - Вдовиченко Богдан Вікторович та ОСОБА_1 не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку.

09 травня 2024 року захисник ОСОБА_1 - Вдовиченко Богдан Вікторович подав заяву про перенесення розгляду у зв`язку з тим, що перебуває на стаціонарному лікуванні, до клопотання долучив медичний висновок про тимчасову непрацездатність виданий Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської міської ради, який дійсний з 18 березня 2024 року до 21 березня 2024 року.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутністьзахисника ОСОБА_1 - Вдовиченка Богдана Вікторовича, оскільки долучений медичний висновок про тимчасову непрацездатність, виданий Комунальним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської міської ради, який дійсний з 18 березня 2024 року до 21 березня 2024 року не підтверджує поважність причин неявки в судове засіданні призначене на 10 травня 2024 року.

Розгляд справи упродовж розумного строку є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, про що неодноразово вказував у своїх рішенням Європейський суд з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, зважаючи на недоведеність поважності причин не прибуття в судове засідання захисника ОСОБА_1 - Вдовиченка Богдана Вікторовича, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність, який не з`явився в судове засідання, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про день та час розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , 12 листопада 2023 року о 12 годині 40 хвилин, на автодорозі Н-02 к/с 364, керував транспортним засобом трактором марки «CASE IІ», реєстраційний номер (д.н.з.) « НОМЕР_1 », в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений, на місці зупинки, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, порушення мови, порушення координації рухів, за допомогою алкотестера «Драгер», результат огляду на стан сп`яніння 0,00% проміле.

Із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що у результаті огляду, проведеного поліцейськими у закладі охорони здоров'я КНП «СМР» з використанням багатопрофільного тесту для виявлення наркотиків у сечі "SNIPER".

Також доданий висновок, складений лікарем, який проводив огляд, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката, що перед початком огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння поліцейським не названо об`єктивні ознаки сп`яніння, які б давали підстави вважати, що останній перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, для подальшого проходження такого огляду, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки дані доводи спростовуються наявними у справі доказами, а саме: відеозаписом події з нагрудних камер працівників поліції, зокрема, працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 , що у нього є явні ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, зіниці очей звужені та не реагують на світло (зафіксований час на відео 000000__0018 час 04:40).

Доводи апеляційної скарги про те, що як вбачається з акту медичного огляду №81 від 12 листопада 2023 року обстеження ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено за допомогою експрес - тестів «Sniper 5», а не за допомогою лабораторних тестів, як того вимагає Інструкція, адвокат вважає, що проведення лабораторного дослідження у даному випадку було обов`язковим, але його проведено не було як того вимагає Інструкція, відповідно вся процедура проведена з порушенням вимог Інструкції, а тому висновок за результатами такого огляду на стан сп`яніння визнається судом недійсним, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.

Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився у закладі охорони здоровя КНП «СМР» з використанням багатопрофільного тесту для виявлення наркотиків у сечі "SNIPER".

Згідно з п.п. 9-10 Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

"SNIPER-5" - являє собою якісний імунохроматографічний тест для виявлення наркотичних речовин або їх метаболітів у сечі людини, а саме: морфіну, кокаїну, амфетаміну, метамфетаміну та маріхуани.

Відсутність лінії в зоні Т при наявності її в зоні С є позитивним результатом на даний наркотик.

Результатом проведення такого дослідження було виявлення у біологічному зразку ОСОБА_1 наркотичнуречовину.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

При цьому, Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано КНП «СМР»: виявлено в сечі наркотичну речовину.

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - Вдовиченка Богдана Вікторовича.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - Вдовиченку Богдану Вікторовичу процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Сквирського районного суду Київської області від 23 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Вдовиченка Богдана Вікторовичазалишити без задоволення.

Постанову Сквирського районного суду Київської області від 23січня2024року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: