Справа 165/2024/24
Провадження 3/165/771/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р. при підготовці до розгляду матеріалів справи, що надійшли з ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ст.173, ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №842015 від 25.04.2024 зазначено, що 25 квітня 2024 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці поблизу міського ринку по вул.Героїв АТО в м.Нововолинську, виражався нецензурними словами в бік перехожих, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, тобто вчинив дрібне хуліганство.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №842016 від 25.04.2024 зазначено, що 25 квітня 2024 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у громадському місці поблизу міського ринку по вул.Героїв АТО в м.Нововолинську, здійснив злісну непокору законній вимозі працівників поліції припинити адміністративне правопорушення, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 заперечив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, мотивуючи тим, що не вчиняв хуліганських дій, не порушував громадський порядок, не чинив непокори, а емоційно відреагував на неправомірні дії працівників поліції, які висловлювали йому безпідставні претензії щодо неприбуття 23.04.2024 на виклик до ТЦК та СП. При цьому пояснив, що отримав інший виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 25.04.2024 і мав намір цього числа прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 . З огляду на викладене, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Виходячи з положень зазначеної статті, вказані справи підлягають об`єднанню в одне провадження з наданням номеру справи - №165/2024/24.

Відповідно до ст.173 КУпАП дрібне хуліганство це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Тобто для кваліфікації дій особи за ст..173 КУпАП, неохідна наявність в цих діях хуліганського мотиву, а саме дії мають здійснюватись безпричинно і за відсутності інших спонукань.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що між працівниками поліції та ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу його неприбуття на виклик до ТЦК та СП 23.04.2024, копія якого долучена до протоколу. Поряд з цим у матеріалах справи відсутні пояснення громадян, на адресу яких ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою та інші допустимі докази на підтвердження вчиення особою дрібного хуліганства.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що пояснення ОСОБА_1 на заперечення обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не спростовані матеріалами справи, які свідчать про причину виникнення конфлікту, а відтак не підтверджують причетності ОСОБА_1 до хуліганських дій.

Відсутність в діях особи ознак адміністративного правопорушення, зокрема дрібного хуліганства не може свідчити про законність вимог поліцейського та виключає відповідальність ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП.

Статтею 185 КУпАП встановлено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

На підтвердження протиправності дій ОСОБА_1 в матеріалах справи наявний протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №842016 від 25.04.2024, проте в ньому не вказано, яке саме правопорушення вчинив останній. Відтак, неможливо встановити правомірність вимог поліцейських.

В свою чергу, відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з врахуванням практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 173 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення неправомірних дій суду надано не було. Протокол про адміністративне правопорушення, з огляду на вимоги ст. 251 КУпАП, хоча і є самостійним видом доказу, проте без обґрунтування іншими матеріалами є лише констатацією обставин, встановлених представником поліції. За таких обставин, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.173, 185 КУпАП, необхідно тлумачити на його користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях особи складу адмінправопорушення.

Керуючись ст. ст.36, 247 ч.1, 284 КУпАП,-

постановив:

Справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП (справа № 165/2025/24), за ст.185 КУпАП (справа №165/2024/24) об`єднати в одне провадження, присвоївши номер справи №165/2024/24.

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173, ст.185 КУпАП провадженням закрити.

Постанову можна оскаржити в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.

Суддя підпис О.Р. Ференс-Піжук