Справа №727/2618/24
Провадження №3/727/1054/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Бойко М.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У відповідності із протоколом серії ААД №631867 від 11.03.2024 року ОСОБА_1 11.03.2024 року, о 02 год. 14 хв., в м. Чернівці, по вул. Ю. Федьковича, 23, керував транспортним засобом «Mercedes -Benz ML 270», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, за допомогою приладу Alcotest Drager 7510 ARLM-0440, тест №621, результат позитивний - 2, 26 проміле. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 був відсторонений шляхом передачі тверезому водію. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

26.06.2024 року захисник особи, яка притягується до відповідальності - адвокат Воробець А.В. надав суду письмове клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в обгрунтування якого зазначив наступне.

З долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапису не вбачається факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , він перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля, а пояснив, що керував ним під тиском працівників поліції.

Крім того, станом на 11.03.24р. ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, а тому суд не вправі застосувати до нього додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні повністю не визнав. Пояснив, що 11.03.2024 року, о 02 год. 14 хв., в м. Чернівці, по вул. Ю. Федьковича, 23, транспортним засобом «Mercedes -Benz ML 270», д.н.з. НОМЕР_1 керував його товариш ОСОБА_2 , але після того, як їх зупинили працівники поліції, він, хвилюючись за друга, повідомив їм, що це саме він був за кермом, сподіваючись, що до нього як до військовослужбовця буде більш поблажливе ставлення. Також ОСОБА_1 зазначив, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу він погодився, з результатом такого огляду теж був згідний, а тому відмовився проїхати до лікаря нарколога.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що це він керував транспортним засобом «Mercedes -Benz ML 270», д.н.з. НОМЕР_1 11.03.2024 року, ОСОБА_1 же сидів на пасажирському сидінні збоку, проте працівникам поліції останній повідомив, що саме він був за кермом автомобіля, оскільки бажав йому допомогти.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши всі матеріали справи, у відповідності до ст.252 КУпАП оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом, вважаю , що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина повністю встановлена під час судового розгляду та підтверджується належними та допустимими доказами.

Так, пунктом 6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пункт 7 цього розділу у свою чергу зазначає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол серії ААД №631867 від 11.03.2024 року складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в ньому чітко викладено суть правопорушення, він підписаний поліцейським, який його склав та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому є належним і допустимим доказом у справі.Будь-які заперечення ОСОБА_1 проти викладених у ньому обставин цей протокол не містить.

Постановою серії ЕНА№ 1633533 водія ОСОБА_1 попереджено за порушення ним п.п.2.9А ПДР, оскільки останній керував транспортним засобом 11.03.2024 року з номерним знаком НОМЕР_2 , який не належить данному автомобілю.

Відомості щодо оскарження зазначеної постанови у справі відсутні, на даний час її ніким не змінено та не скасовано, а тому викладені у ній обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом є також доказом такого факту.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, наявного у матеріалах справи, у ОСОБА_1 було виявлено такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та поведінкою, що не відповідає обстановці.

Останній підписав акт його огляду власноручно, без жодних зауважень, що свідчить про погодження ним з виявленням таких ознак.

З відеозапису, що міститься в матеріалах справи, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пасажирському передньому сидінні транспортного засобу, проте о "02:27:56 год" повідомляє працівникам поліції, що саме він ним керував та впродовж подальшого спілкування з поліцейськими аж до кінця складання відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП цього факту не заперечує, на пропозицію працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на міці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager ОСОБА_1 погодився, результат позитивний - 2, 26 проміле, з чим він також погодився та відмовився проїхати до медичного закладу.

Враховуючи викладене, суд критично ставиться та не приймає до уваги доводи сторони захисту про керування автомобілем «Mercedes -Benz ML 270», д.н.з. НОМЕР_3 Snickers іншою особою, оскільки вони спростовуються вищевказаним відеозаписом, який є об`єктивним доказом та в ході якого ОСОБА_1 надавав зовсім інші пояснення, зокрема стверджував, що автомобілем керував саме він.

Отже, надані суду докази є належними, об`єктивними, а тому достовірними, а також вони узгоджуються між собою та у сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому за скоєне він повинен нести передбачену законом відповідальність.

Таким чином, позиція сторони захисту щодо відсутності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом судом розцінюється як така, що має на меті уникнення правопорушником передбаченої законом відповідальності.

Щодо накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік суд зауважує на такому.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність у виді накладення стягнення - штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Даний вид стягнення, що визначений законодавцем, є безальтернативним.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку і керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право. Отже додаткових вимог до суб`єкта, а саме наявність у нього права на керування транспортним засобом ст. 130 КУпАП не містить.

Позбавляючи права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст. 30 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд зауважує, що для досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, накладення вказаного додаткового стягнення є необхідним.

З висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 слідує, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами.

Виходячи з вищенаведеного, та, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, за відсутності обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір, ставка якого, відповідно до п.6 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (Отримувач штрафу: Чернівецьке ГУК/Чернівецька область/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37836095, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN) UA0024001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (Отримувач: Чернівецьке ГУК Чернівецька ТТ 22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37836095, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Номер рахунку (IBAN): UA0024405, Код класифікації доходів бюджету: 22030101, Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір Шевченківський рай суд м. Чернівці.

Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Суддя М.Є. Бойко