ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 Справа №607/12656/24 Провадження №3/607/5612/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2

за ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

27.05.2024 року близько 18 год. 55 хв., громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в громадському місці, по вул. Л.Українки, 8 в м. Тернополі, виражався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції, своїми діями порушував громадський порядок та спокій громадян, вчинив дрібне хуліганство.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №325469 від 27.05.2024 р., громадянин ОСОБА_1 , 27.05.2024 року близько 18 год. 55 хв., перебуваючи по вул. Л.Українки, 8 в м. Тернополі, не виконував неодноразове законне розпорядження (вимогу) працівника поліції про припинення правопорушення, а саме дрібного хуліганства, шарпав працівника поліції ОСОБА_2 за формений одяг, поводив себе зухвало та нахабно, чим вчинив злісну непокору працівникам поліції.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушень визнав частково, в частині вчинення адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП та пояснив, що злісної непокори працівникам поліції не вчиняв. Крім цього, зазначив, що він не шарпав працівників поліції за формений одяг, будь-якої непокори не чинив.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №325470 від 27.05.2024 року, даними, відображеними у протоколі АЗ №139689 про адміністративне затримання від 27.05.2024 р., відеозаписом події, яка мала місце 27.05.2024 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, і тому приходить до переконання, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, суд зазначає наступне

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення працівниками поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 325469 від 27 травня 2024 року за ст. 185 КУпАП; рапорт працівника поліції від 27.05.2024 р., та відеозапис події, яка мала місце 27.05.2024 року.

Дослідивши докази, надані працівниками поліції, суддя приходить до переконання, про відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 факти, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення серії ВАД № 325469 від 27 травня 2024 року за ст. 185 КУпАП, заперечив.

Щодо наданого, як доказ рапорту, суддя не може вважати його належним доказом, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

На диску із відеозаписом події, яка мала місце 27.05.2024 р., вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не підтвердилась, а саме не виконання ним законних вимог працівника поліції про припинення правопорушення, шарпання працівника поліції за формений одяг. При цьому, зазначеним доказом не підтверджено у чому полягали законні вимоги (розпорядження) працівника поліції, адресовані ОСОБА_1 та відсутні факти вчинення ним непокори.

Інші докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції».

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а тому адміністративну справу у цій частині, слід провадженням закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 40-1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу із стягненням в дохід держави в сумі 119 (сто дев`ятнадцять) грн. 00 коп.

Штраф має бути сплаченийОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 238 (двісті тридцять вісім) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути ізОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. В. Ромазан