Справа № 635/1979/24
Провадження№ 3/953/1121/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Лук`яненко С.А.,

за участі прокурора Ростовцевої Ю.А.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Шапошнікова І.Є.,

секретар - Макаренко С.І.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту стратегічних розслідувань 7-е управління (з обслуговування Харківської області) Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, громадянина України, Височанського селищного голови, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2024 року до Харківського районного суду Харківської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 статті 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 155 від 14.02.2024, ОСОБА_1 , будучи Височанським селищним головою, являючись згідно з п. п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим/представницьким повноваженням, маючи приватний інтерес у вигляді прагнення відмовити у наданні стосовно себе запитуваної інформації та копій документів, з метою уникнення перевірки дотримання ним вимог Закону України «Про запобігання корупції», а також уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону № 1700-VII не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час отримання 04.01.2024 на підпис відповіді на лист 7-го управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - Управління) від 25.12.2023 № 4734/55/119/02-2023, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 156 від 14.02.2024, ОСОБА_1 , будучи Височанським селищним головою, являючись згідно з п. п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес у вигляді прагнення відмовити у наданні стосовно себе запитуваної інформації та копій документів, з метою уникнення перевірки дотримання ним вимог Закону України «Про запобігання корупції», а також уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1700-VII прийняв рішення про відмову в наданні 7-му управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - Управління) інформації та копій документів стосовно себе і вчинив дії шляхом підписання відповідного листа від 04.01.2024 № 02-22/34, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою від 24.06.2024 року було об`єднані в одне провадження справа №635/1980/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП та справа №635/1979/24 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП, і був присвоєний об`єднаній справі номер №635/1979/24.

В судовому засіданні прокурор просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 статті 172-7 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Захисник просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 був відсутній реальний конфлікт інтересів, навівши доводи, які він зазначив в своїх письмових запереченнях.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, захисника, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією-це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та /або цивільно-правову відповідальність.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Судом встановлено, що з 08.12.2020, тобто з моменту складання ОСОБА_1 присяги на І сесії Височанської селищної ради, на якій головою Височанської селищної територіальної виборчої комісії оголошено рішення щодо його обрання та реєстрації, у ОСОБА_1 почалися повноваження Височанського селищного голови.

Згідно з приміткою до ст. 172' КУпАП суб?єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону N? 1700-VII суб?єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є сільські, селищні, міські голови.

Таким чином, будучи Височанським селищним головою, ОСОБА_1 є суб?єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в

Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами

України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в

Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної

Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Відповідно до ст. 39 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, представляючи державу чи територіальну громаду, діють виключно в їх інтересах.

Статтею 41 Закону N? 1700-VII встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, діють неупереджено. незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Згідно з ч.2 ст.12 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги і обмеження, встановлені ЗУ «Про запобігання корупції».

Департаментом стратегічних розслідувань 7-е управління (з обслуговування Харківської області) Національної поліції України, з посиланням на вимоги п.36 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» на ім`я Височанського селищного голови ОСОБА_1 направлено лист від 25.12.2023 № 4734/55/119/02-2023 про надання інформації та копій відповідних документів, а саме: розрахункові листи ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 24.02.2022 та з 12.10.2023 по теперішній час, наказ/розпорядження на призначення ОСОБА_2 ; розпорядження/накази про преміювання ОСОБА_2 за період з 01.01.2022 по теперішній час; інші документи, які стали підставою для преміювання ОСОБА_2 , посадова інструкція ОСОБА_2 ; рішення про обрання депутатом/секретарем ради ОСОБА_3 ; розпорядження/накази про преміювання ОСОБА_3 за період з 01.09.2022 по теперішній час; інші документи, які стали підставою для преміювання ОСОБА_3 ; протокол ХХХV сесії Височанської селищної ради VІІІ скликання.

Листом за №02-22/34 від 04.01.2024 року на ім`я начальника Департаменту стратегічних розслідувань 7-е управління (з обслуговування Харківської області) Національної поліції України надано відповідь на запит від 25.12.2023 № 4734/55/119/02-2023 за підписом Височанського селищного голови О.Мороза.

У наданій відповіді зазначено, що в запиті від 25.12.2023 року щодо надання переліку документів у зв`язку із збиранням доказів з метою підтвердження чи спростування фактів вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, стосовно Височанського селищного голови ОСОБА_1 , секретаря ради Мельник Т.С., начальника відділу соціально-економічного розвитку ОСОБА_2 , відсутні посилання щодо звернення мешканців територіальної громади та інших осіб із відповідними заявами до Департаментом стратегічних розслідувань з даного приводу. Також із запиту не вбачається, що на даний час Департаментом стратегічних розслідувань прийнято рішення про початок адміністративного провадження, тому вважають, що надання відповідної інформації можливе після дотримання відповідної процедури, а запит поданий передчасно. Після прийняття Департаментом стратегічних розслідувань рішення про початок адміністративного провадження Височанська селищна рада надасть запитувані документи.

Статтею 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, зокрема: частиною 1 статті 172-7 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; частиною 2 статті 172-7 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення дій, які полягають у вчиненні особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172- 7 КУпАП, полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172- 7 КУпАП, полягає у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою 2 до ст. 172-7 КУпАП під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Аналогічне визначення реального конфлікту міститься у ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер.

Тобто при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за корупційне порушення. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну чи цивільно-правову відповідальність.

В примітці до вказаної статті та п.11 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання повноважень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що: а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності відповідних юридичних фактів: 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності, реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

Отже, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

За змістом ст.172-7 КУпАП особистий інтерес - це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

Статтею 28 «Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» цього Закону передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Обов`язковою умовою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 статті 172-7 КУпАП, є наявність реального конфлікту інтересів як суперечності між приватним інтересом особи та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність прийняття цією особою рішень, вчинення чи не вчинення дій на відповідній посаді.

Згідно п.3 роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» №223-943/0/4-17 від 22.05.2017, для встановлення реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, по-третє, така суперечність не може впливати, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішення чи вчинення дій. Отже, конфлікт інтересів відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» має місце у випадках, коли приватний інтерес особи впливає або суперечить об`єктивності чи неупередженості при прийнятті нею рішень.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката Ульянова Р. А., щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи.., що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення. …;

3) наявність повноважень на прийняття рішення. …;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Аналогічні роз`яснення надані в Інформаційному листі "Про запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в системі МВС", в якому зазначено, що для віднесення конфлікту інтересів до «реального» слід довести, що приватний інтерес уже певним чином впливає чи вплинув на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень.

Дослідивши всі надані до суду докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП за обставин, які викладені у протоколах про адміністративне правопорушення № 155,156 від 14.02.2024 року.

Суд враховує, що фактично ОСОБА_1 надав відповідь на запит від 25.12.2023 року та зазначив, що вказана у запиті інформація є неповною за відсутності даних про наявність порушень Закону України «Про запобігання корупції», просив конкретизувати запит відповідно до вимог чинного законодавства, з посиланням на адміністративного провадження з порушення Закону України «Про запобігання корупції», та вказував, що інформація на запит буде надана після отримання такої інформації.

Всі ці, встановлені судом, обставини спростовують висновки, викладені у протоколах від 14.02.2024 року, що ОСОБА_1 , діючи умисно, на власну користь, усупереч службовим повноваженням, маючи приватний інтерес у вигляді прагнення відмовити у наданні стосовно себе запитуваної інформації та копій документів, з метою уникнення перевірки дотримання ним вимог Закону України «Про запобігання корупції», а також уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону № 1700-VII, не надав відповіді на запит від 25.12.2023 року та не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції у встановленому законом випадку та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підписання листа від 04.01.2024 №02-22/34.

Наявність приватного інтересу та реального конфлікту інтересів в діях ОСОБА_1 під час надання відповіді 04.01.2024 року судом не вбачається та не доведено під час судового розгляду.

Факт суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями відсутній.

Наведене також підтверджує відсутність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Суд погоджується з доводами захисту, що при наданні відповіді ОСОБА_1 керувався саме необґрунтованістю запиту, а не його відношенням безпосередньо до нього особисто, про що і було надано відповідь.

При цьому у запиті міститься посилання на збір доказів на виконання вимог ч.2 ст.251 КУпАП з метою підтвердження чи спростування факту вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією Височанським селищним головою ОСОБА_1 , секретарем ради ОСОБА_3 та начальником відділу з питань соціально-еконоиічного розвитку Височанської селищної ради ОСОБА_2 , однак не вказано які саме порушення антикорупційного законодавства підлягають перевірці, в якій справі, що також розцінюється некоректним у запиті та позбавляє особу надати свої пояснення або документи відповідно до вимог чинного законодавства, без його порушень, в межах своїх повноважень, в тому числі і як керівник стосовно інших осіб.

Крім того, зазначаючи в протоколах, про наявність умислу в діях ОСОБА_1 на власну користь, особою, яка склала протокол, не конкретизовано в чому полягає умисел ОСОБА_1 , згідно вимог ст. 172-7 КУпАП.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбачена ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивну сторона у формі прямого умислу, має розкривати можливість та прагнення вчинити правопорушення, з огляду на інтелектуальну та вольову ознаки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідь на запит від 25.12.2023 № 4734/55/119/02-2023 була направлена не на відмову у наданні документів, а на їх надання на належним чином оформлений запит. І це виключає наявність умислу на вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно положень Закону України "Про запобігання корупції", суб`єктивна сторона як корупційного правопорушення, так і правопорушення, пов`язаного з корупцією, характеризується тим, що воно вчиняється лише з корисливих спонукань, і особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага.

З наведеного, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень. При цьому, якщо мова йде про конфлікт інтересів, то він повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним.

Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Методичні рекомендації НАЗК від 12.10.2022 №13 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції», відповідно до яких що приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Дискреція це можливість діяти на власний розсуд обираючи з декількох різних варіантів дій, рішень, в тому числі визначаючи собі особисто розмір премії, надбавок, тощо. Приватний інтерес при реалізації цього повноваження стосовно себе пов`язаний з можливістю впливу на встановлення собі стимулюючих виплат.

При цьому у описаних в протоколах ситуаціях посадова особа позбавлена дискреційних повноважень, оскільки за відсутності відповіді, яка задовольнить 7-ме управління (з обслуговування Харківської області) Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, така відповідь прирівнюється правоохоронним органом до рішення прийнятого в умовах реального конфлікту інтересів.

Все це вищенаведене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів та умислу на вчинення дій та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, що свідчить про відсутність складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23- рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що особа відносно якої складено протокол вчинила правопорушення, яке йому ставиться у провину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь який сумнів має тлумачитись на користь особи стосовно якої вирішується питання про притягнення до відповідальності.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Дослідженими по справі доказами не підтверджено наявність приватного інтересу в діях ОСОБА_1 під час виконання ним своїх службових обов`язків щодо складання відповіді на запит та не повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів за обставин, що вказані у протоколах, не доведений умисел на вчинення таких дій, а тому, враховуючи всі ці обставини суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 статті 172-7 КУпАП за протоколами №№155,156 від 14.02.2024 року.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 172-7, 245-247, 251-252, 268, 278-280, 284, 294 КУпАП, -

УХВАЛИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч 1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.А.Лук`яненко