ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024 Справа №607/26986/24 Провадження №3/607/10790/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону №1604-ІХ від 01.07.2021 р.), -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №621271 від 11.12.2024 року, 05 жовтня 2024 року відносно громадянина ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №333922, згідно якого його було зобов`язано залишити місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_1 не повідомив уповноважений підрозділ органів Національної поліції Тернопільський РУП ГУНП в Тернопільській області про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису стосовно кривдника, чим порушив вимоги п. 8 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився і про причину неявки в суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглядати у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який не з`явився до зали судових засідань з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону №1604-ІХ від 01.07.2021 р.), виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №621271 від 11.12.2024 року, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону №1604-ІХ від 01.07.2021 р.), а саме неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце тимчасового перебування в разі винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Разом з тим згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 11.12.2024 р., що містяться в матеріалах справи, останній не визнав факту вчинення ним адміністративного правопорушення, та вказав, що він повідомив про своє місце перебування на час дії термінового заборонного припису, здійснивши дзвінок на лінію «102».

Крім того із долученої до матеріалів справи довідки ГУНП в Тернопільській області №6668-2024 від 10.10.2024 р. вбачається, що ОСОБА_1 06.10.2024 р. о 12.35 год. звернувся на лінію «102» ГУНП в Тернопільській області з проханням з`єднати його із черговою частиною Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. Надалі ОСОБА_1 повідомив працівнику Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про те, що на час дії тимчасового заборонного припису він перебуватиме за місцем проживання своєї сестри за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 8 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (у попередній редакції, що діяла станом на момент вчинення адміністративного правопорушення) кривдник, стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, зобов`язаний повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства.

Водночас згідно із новою редакцією ч. 8 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (згідно Закону № 3733-IX від 22.05.2024 р., чинній на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення) передбачено, що про місце свого тимчасового перебування кривдник зобов`язаний повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції України протягом однієї доби з моменту винесення термінового заборонного припису.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів, встановлено, що ОСОБА_1 у визначений законом строк повідомив уповноважений підрозділ органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування, а тому суд приходить до висновку про недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону №1604-ІХ від 01.07.2021 р.),у зв`язку з чим провадження в адміністративній справі стосовно нього слід закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 173-2, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону №1604-ІХ від 01.07.2021 р.) закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо