Справа № 467/419/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Кірімової О.М.

за участю секретаря Поплавської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Первомайського районного відділу поліції відділення поліції № 1 ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 583427 від 27 березня 2024 року, ОСОБА_1 27 березня 2024 року о 10 годині 37 хвилин, на автодорозі між с. Мар`янівка та с. Новоселівка Первомайського району Миколаївської області керував мопедом Yamaha Jog державний номерний знак не зареєстрований з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не з`явився.

В судове засідання адвокат Петренко О.М. не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність ОСОБА_1 . Просила суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Щодо підстав закриття провадження по справі, то такими зазначила, як: складання протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на проходження огляду на стан сп`яніння відбулося без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не зрозуміло в який спосіб проводився огляд особи на стан сп`яніння, відеозапис, що доданий до справи не є безперервний та не містить електронного цифрового підпису уповноваженої особи та не відображає такий категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Проаналізувавши у цьому провадженні усі фактичні дані, які, як докази, були зібранні уповноваженою особою, суд установив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є не доведеною із дотриманням стандарту «поза розумним сумнівом», виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог глави 19 КУпАП протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Присутність особи при складанні протоколу є обов`язковою.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає можливість складання протоколу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Подальше надіслання копії протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може слугувати підставою для складання протоколу у відсутності цієї особи.

Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право надати пояснення та викласти свої зауваження щодо змісту протоколу, або викласти мотиви свого відмовлення від підписання, які додаються до протоколу.

Пунктом 2.5. ч. 2 Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення Затверджених наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2016 р. №3/02-15, зазначено, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, має бути ознайомлена з її правами і обов`язками, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 63 Конституції України, про що зазначається у протоколі.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 583427 від 27 березня 2024 року, ОСОБА_1 27 березня 2024 року о 10 годині 37 хвилин, на автодорозі між с. Мар`янівка та с. Новоселівка Первомайського району Миколаївської області керував мопедом Yamaha Jog державний номерний знак не зареєстрований з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Вказаним водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Також матеріали справи містять: направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.03.2024 року; - постанову Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16.05.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. та позбавлено права керувати транспортним засобом на строк один рік; - довідку начальника Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області В.Гуля від 27.03.2024 року № 2462, згідно бази даних інформаційно-аналітичної системи Національної поліції ІКС "ІПНД" ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серія НОМЕР_1 від 08.08.2001 року; - DVD-R диск з відеозаписом.

Із оглянутого відеозапису видно, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 583427 від 27 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 складений за його відсутності, права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП такій особі роз`яснені не були, їй не надано можливості надати заперечення та пояснення до протоколу, протокол цією особою не підписаний, копія протоколу не вручена.

Тому, у даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням вищевказаних норм чинного законодавства.

Крім того, порядок медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП та постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (далі Порядок № 1103).

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, пункту 3 Порядку № 1103 та п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), даний огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Поліцейськими порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Так, відповідальність особи за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння настає в тому випадку, коли у поліцейського є достатні дані про наявність у особи визначених Інструкцією № 1452/735 ознак стану алкогольного сп`яніння, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що ця особа перебуває у стані сп`яніння, і коли така особа після пред`явлення вимоги поліцейським відмовилася пройти огляд на місці або відмовилася пройти огляд в медичному закладі.

Протокол про адміністративне правопорушення в частині визначених в ньому таких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , як «нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота», викликають сумніви. Як видно із долученого до справи відеозапису події, наявність запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 , нестійка хода, ніхто не встановлював; поведінка ОСОБА_1 була цілком спокійною та адекватною, рухи тіла та хода не викликають будь-яких сумнівів, а наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння останній заперечував.

Згідно ч. 1 ст. 260 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння є одним із заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Суд звертає увагу, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутній.

Крім того,у відповідності до вимог ст. 265-2 КупАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме, акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Згідно ч. 7 ст. 266 КупАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Матеріали справи не містять жодних відомостей про те, кому було передано право керування транспортним засобом, відсутнє письмове зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом. Ні фактично, ні юридично ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Як вбачається з направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.03.2024 року, поліцейським зазначено, що водій "відмовився проводити огляд", тобто на даному направленні відсутній жодний запис про те , що водій ОСОБА_1 саме відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а саме в КНП "Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня".

Положеннями статті 62 Конституції України унормовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Закону України від 29.06.2004 N 1906-IV «Про міжнародні договори України»,ст. 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Також слід відмітити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає обов`язкової участі при судовому розгляді «сторони обвинувачення», що може призвести до змішування ролі «обвинувача» і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів у неупередженості суду, порушити принцип змагальності (пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії»).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини, оскільки винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Тож, ураховуючи вищевикладене, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі, у той час, як суд не наділений повноваженнями самостійно установлючати і змінювати фактичні обставини, а так само і формулювати фабулу «обвинувачення», слід констатувати недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Тим самим, істотні недоліки протоколу про адміністративне правопорушення автоматично, незалежно від доданих до нього матеріалів тягнуть за собою закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, яка визначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, серед іншого, через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Адже Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

А тому таке провадження підлягає закриттю з мотивів, що наведені судом вище, оскільки провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом ( ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова