Справа № 463/1170/24 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/811/893/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 15 травня 2024 року,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 30 січня 2024 року о 10:54 год. в м. Львові, на вул. Б.Хмельницького,190, керував транспортним засобом Mercedes н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалена при неповному з`ясуванні дійсних обставин. Зазначає, що не відповідає фактичним обставинам справи зазначення у протоколі про відмову від проходження медичного огляду, так як ОСОБА_1 , погодився такий огляд проходити, але пояснював поліцейським, що в автомобілі перебуває хвора дитина з високою температурою, вони їдуть від лікаря і їм потрібно купити ліки, тому спочатку треба терміново відвезти додому дитину. Стверджує, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу та пройшов огляд 30.01.2024, повторно пройшов 31.01.2024, отримав двічі результат про відсутність наркотичного сп`яніння. Звертає увагу на те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння була спровокована саме поліцейським, який не роз`яснив наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Стверджує, що докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння в матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, мотивуючи тим, що копію оскаржуваного рішення йому не скерувавали; скасувати постанову місцевого суду, прийняти нову про закриття справи у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №634496 від 30.01.2024, де викладена фабула вчиненого правопорушення; рапортом працівника поліції; відеозаписом події, яким суддя районного суду дала належну оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №634496 від 30.01.2024, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника, чим спростовуються твердження апелянта.

Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить підпис останнього у такому.

Крім цього, як вбачається із відеозапису події, працівники поліції роз`яснили водію ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відповів «Зрозумів».

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки такі спростовуються відеозаписом події, з якого вбачається, що на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовлявся.

Доводи правопорушника ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується результатом дослідження, який він пройшов самостійно 30.01.2024 та 31.01.2024, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки такий проведений за минуванням двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення та у відсутності поліцейського, що суперечить вимогам абзацу 4 ст. 266 КУпАП та відомчих нормативно-правових актів, крім цього, правопорушник ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керуванням транспортним засобом в такому стані.

Твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для зміни чи скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Личаківського районного суду м.Львова від 15 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 15 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн.) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.