Номер провадження: 33/813/1360/24
Номер справи місцевого суду: 522/2208/24
Головуючий у першій інстанції Іоніді К. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., захисниці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Малої Алли Миколаївни

розглянувши апеляційну скаргу захисниці Малої Алли Миколаївни

на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2024 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 січня 2024 о 10:01 в м. Одесі,

вул. Катерининська, буд. 29, водій ОСОБА_1 керував т/з Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, порушена координація рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисниця Мала А.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2024 року, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги в матеріалах справи відсутні докази того, що поліцейські дійсно доставили ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Посилаючись на відеозапис, долученого правоохоронцями до матеріалів справи, захисниця зазначає, що поведінка ОСОБА_1 не мала ознак наркотичного сп`яніння, передбачених Інструкцією, а тому у поліцейських були відсутні підстави для проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені в Інструкції, тому огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився з порушенням ст. 266 КУпАП та є недійсним. На місці події правоохоронцями ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, наслідки відмови від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, наслідки складення протоколу про адміністративне правопорушення, можливість мати захисника для захисту прав. У той час, коли правоохоронці пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, він не розумів, що саме йому пропонують та з якою метою, а коли зрозумів, то об 10:10-10:12 сказав, що готовий проїхати до медичного закладу, тобто він не відмовлявся від проходження огляду, а на його прохання проїхати до закладу охорони здоров`я, поліцейський відповів, що вже пізно, оскільки складається протокол про адміністративне правопорушення. З відеозапису убачається, що поліцейський впродовж проміжку часу з 10:15 год до 10:41 год складав протокол про адміністративне правопорушення, та перед початком вчинення цієї дії не запитав ОСОБА_1 про те, чи він дійсно бажає пройти медичний огляд. Посилаючись на викладене вище, захисниця вважає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, бажав пройти цей огляд, проте поліцейський в порушенням вимог чинного законодавства відмовився доставити водія до закладу охорони здоров`я. Крім того, звертає увагу, що час складення протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляд, який зазначено у цих документах є відмінним від того, що зафіксований на відеозаписі під час складення цих документів.

В судовому засіданні захисниця ОСОБА_1 підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вислухавши захисницю ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисницею не оспорюється факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у місці і часі, зазначених у протоколі, а також те, що обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на положення ч. 7ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не переглядаються.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них,тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч.4 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 266 КУпАП).

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, регламентовано Iнструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі - Інструкція).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п.4 розділу I Інструкції)

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 розділу I Інструкції)

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу II Інструкції).

Наведені вище вимоги національного законодавства правоохоронцями дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозапис, інші документи.

Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваної постанови поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №731844 від 30 січня 2024 року, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відеозаписі, долученому правоохоронцями до матеріалів справи.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №731844 від 30 січня 2024 року, поліцейськими зафіксовано, що: «30 січня 2024 року о 10:01 год. в

м. Одеса по вул. Єкатерининській, буд. 29, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та внесення особистих пояснень.

Твердження захисниці про те, що у протоколі поліцейськими не зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє, як такі, що спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення з якого убачається, що правоохоронцями чітко визначено ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у

ОСОБА_1 , та які передбачені Інструкцією.

Також з протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що у графі «до протоколу додаються», поліцейським зазначено: «направлення, корінець ТД, відео зі службового авто, НПВР 471659, 470877.

З відеозапису, долученого поліцейськими до матеріалів справи, належність та допустимість якого, як джерела доказу захисниця не оспорює, убачається, що правоохоронцями у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей. На запитання правоохоронців про вживання заборонених речовин або лікарських засобів ОСОБА_1 підтвердив, що вживав метадон за призначенням лікаря після операції. На пропозицію поліцейського проїхати до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, шляхом здачі аналізів, ОСОБА_1 запитав поліцейського навіщо це потрібно, на що той відповів, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння та він керував транспортним засобом, оскільки поліцейський не є фахівцем, який може констатувати факт перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, то у такому разі водій має пройти огляд у закладі охорони здоров`я (10:08:58 час вказаний на відеозаписі). Після чого ОСОБА_1 запропонував поліцейському вирішити це питання у інший спосіб, шляхом сплати штрафу на місці (10:09:01 час вказаний на відеозаписі). Поліцейський попередив водія, що за таку пропозицію передбачена кримінальна відповідальність за ст. 369 КК України. Потім ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється від експертизи (10:09:33 час вказаний на відеозаписі). Поліцейський повідомив, що у такому разі відносно водія буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, водія буде відсторонено від керування автомобілем, оскільки він порушив вимоги п.2.5 ПДР та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Після чого ОСОБА_1 запропонував поліцейському неправомірну вигоду у розмірі 200 доларів США, у зв`язку з чим правоохоронцями на місце події було викликано слідчо-оперативну групу з метою документування цієї обставини. Лише після цього, ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що має бажання пройти огляд та готовий проїхати до закладу охорони здоров`я (10:11:39 час вказаний на відеозаписі). Однак, поліцейський повідомив водія, що він вже відмовився від проходження огляду, а тому відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

Встановивши у водія ознаки наркотичного сп`яніння, отримавши відмову водія від проходження медичного огляду у спеціалізованому медичному закладі, зафіксувавши ці обставини за допомогою відеозапису, правоохоронці правомірно склали відносно

ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням останнім вимоги п.2.5 правил дорожнього руху.

Доводи захисниці про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставними, оскільки, як убачається з відеозапису, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі, висловлену на адресу водія, ОСОБА_1 надав чітку відповідь про те, що відмовляється від проходження експертизи.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не розумів, що саме йому пропонують та з якою метою, є неприйнятними, оскільки підстави для направлення водія на відповідний огляд поліцейським було чітко роз`яснені ОСОБА_1 , про що свідчить відеозапис. Відмова від проходження огляду, висловлена водієм у категоричній формі свідчить про те, що в цей момент він усвідомлював підстави та необхідність проходження ним огляду на вимогу поліцейського.

Апелювання захисниці до поведінки ОСОБА_1 , яка на її переконання не мала ознак наркотичного сп`яніння, є безпідставними, оскільки водій підтвердив, що вживав лікарський препарат (метадон), а тому ця обставина, за умови керування особою транспортним засобом, є достатньою для висловлення на адресу водія вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Аргументи захисниці про те, що ОСОБА_1 погодився на проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, проте поліцейськими його не було доставлено до медичного закладу, апеляційний суд відхиляє, оскільки про готовність пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я водій повідомив вже після того, як перед цим відмовився пройти огляд на вимогу поліцейського, та коли останнім повідомлено ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, а також після того, як поліцейський відхилив пропозицію отримання неправомірної вигоди та ініціював питання про виклик на місце події слідчо-оперативну групу.

Апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що такий склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження огляду є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення водієм відмови від проходження огляду.

Відтак, сама по собі вказівка ОСОБА_1 про готовність пройти медичний огляд, після висловлення ним як водієм відмови від проходження такого огляду, не має правового (юридичного) значення у цьому випадку.

Наявність розбіжностей у часі між складенням протоколу про адміністративне правопорушення та направлення водія на огляд, який зазначено у цих документах, у порівнянні з часом, зафіксованим на відеозаписі в який ці документи було складено, не впливає на правильність встановлення судом фактичних обставин цієї справи, які захисницею не оспорюються, тому не є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Посилання захисниці на те, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки, визначені

ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП не можуть слугувати правовою підставою для задоволення апеляційних вимог та закриття провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зважає також апеляційний суд і на ту обставину, що під час розгляду цієї справи ОСОБА_1 реалізував обсяг прав, наданих йому законом, зокрема, право на отримання професійної правничої допомоги, а саме захисницею ОСОБА_1 , про що свідчить ордер на надання правової (правничої) допомоги серії ВН №1337013 (а.с. 13) та витяг з договору про надання правової допомоги від 05 лютого 2024 року, укладеного між захисницею та ОСОБА_1 (а.с. 12).

Іншими доводами апеляційну скаргу захисниця не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисниці Малої Алли Миколаївнизалишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко