№ апеляційного провадження: 33/824/1611/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Коляденко П.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі. Того ж дня ОСОБА_1 подав до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що 31 січня 2024 року ним було подано апеляційну скаргу на оскаржувану постанову, яка згідно постанови Київського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року була повернута в зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вказує, що копію постанови Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року він отримав лише 26 січня 2024 року, а відтак, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року пропущено ним з поважних причин.

В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що не перебував у стані сп`яніння та на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. З результатом його огляду на стан сп`яніння не погодився, просив працівників поліції пройти повторний огляд в медичному закладі, проте йому в цьому було відмовлено. Звертає увагу на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис, в порушення вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, не є безперервним, на ньому зафіксовано не всі події, а саме немає моменту де він просить провести повторний огляд в медичному закладі. Наголошує на тому, що був зупинений працівниками поліції без належних правових підстав, встановлених законом. За відсутності законності зупинки транспортного засобу, оформлення притягнення до відповідальності є незаконним та є самостійною підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, про що неодноразово наголошував в своїх постановах Верховний Суд. Звертає увагу на те, що прилад «Alcotest Drager» 7510 має допустиму похибку + 0,03 ‰, а відтак, у нього виявлено вміст алкоголю на рівні технічної похибки, що є в межах допустимих норм та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.,

В судовому ОСОБА_1 , прокурор не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ст. 250, ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що ОСОБА_1 підлягає поновленню строк на апеляційне оскарження, а апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову суду було винесено 18 січня 2024 року.

В матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії постанови Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року.

31 січня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду, яка згідно постанови Київського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року була повернута скаржнику в зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

26 лютого 2023 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, вважаю, що вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року є поважними.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Так, до суду першої інстанції був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 521191, в якому зазначено, що 19 листопада 2023 року о 06 год. 20 хв. в м. Київ, по вул. П. Радзіня, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz 308D», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» 7510, що підтвердилось тестом № 1024 від 19 листопада 2023 року. Результат огляду становить 0,40‰, чим порушив п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу було долучено чек приладу Drager Alkotest 7510 ARMF - 0329, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапорт працівника поліції про допущену під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 помилку адреси вчинення правопорушення, рапорт працівника поліції про те, що під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 нагрудні камери працівників поліції були розрядженні, в зв`язку з чим, відеозапис проводився на мобільний телефон марки Iphone 14 pro, та CD диск із відеозаписом (а.с. 2, 3, 4, 7, 8, 9).

Разом з тим, надані суду документи не могли бути достатньою підставою для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з порушенням визначених чинним законодавством вимог.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №521191 від 19 листопада 2023 року огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився за відсутності свідків.

При цьому, згідно рапорту інспектора поліції Грома Д.О. - УПП у м. Києві, під час складання протоколу ААД № 521191 відносно водія ОСОБА_1 нагрудні камери працівників поліції були розрядженні, в зв`язку з чим, відеозапис проводився на мобільний телефон марки Iphone 14 pro (а.с. 8).

Разом з тим, відповідно до положень ст. 266 КУпАП у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису під час огляду особи на стан сп`яніння обов`язковою є присутність двох свідків.

Фіксування проведення огляду особи на стан сп`яніння за допомогою мобільного телефону у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису вимогами чинного законодавства не передбачено.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх

справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейським використовується портативний відеореєстратор та карта пам`яті, які обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (далі - Журнал обліку) (додаток 1), який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Під час здійснення повноважень поліцейським портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Разом з тим, на наявному в матеріалах справи відеозаписі зафіксовано лише проходження огляду за допомогою приладу Drager Alkotest, при цьому, відсутня безперервна відеофіксація з початку виконання службових обов`язків працівником поліції до їх завершення.

Крім того, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 9 розділу ІІ вказаної інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Разом з тим, в порушення вищевказаних вимог Інструкції, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того факту, що працівниками поліції ОСОБА_1 висувалась пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та забезпечена можливість для проходження водієм огляду в медичному закладі. Як було зазначено вище, на наявному в матеріалах справі відеозаписі зафіксовано лише проходження огляду на місці зупинки, що в свою чергу вказує на те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог Інструкції.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що відповідно виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська