Справа № 944/5030/23 Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д.Б.
Провадження № 33/811/1849/23 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 рокусуддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В. розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

постановою Яворівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Відповідно до цієї постанови, ОСОБА_1 31 липня 2023 року о 01 год 43 хв на 12км+500м автодороги М-10 Львів-Краковець, керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки із застосуванням алкотестеру «Драгер», тест №3123, результат 1,39%.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На згадану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову Яворівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Стверджує, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а факт руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції не зафіксовано.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є безперечним та безумовним доказом вини особи, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо її дій. Компакт-диск із відеозаписом події не є безперервним, відтак не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що жодної повісти про судовий розгляду у суді першої інстанції він не отримував, відтак порушено його конституційні права щодо дачі пояснень.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Качмар Я.В., будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення не подавали, що не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги у їх відсутність .

Тому враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, визначені ст. 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності із врахуванням доводів апеляційної скарги, позиції та тих доказів, які містяться у матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 31 липня 2023 року серії ААД №016430, який оформлений відповідно до положень ст.256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою, підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів;

- роздруківкою з алкотеста «Drager Alkotest 6810», відповідно до якої стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на момент продуття алкотестера 31 липня 2023 рокуо 01:48 год. становив 1,39 ‰ (а.с. 2);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився. Результат огляду 1,39%о. Працівник поліції з`ясував у ОСОБА_1 чи згідний він із результатом огляду, та вказав, що у випадку його незгоди він вправі пройти огляд у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився із результатами огляду та не заперечував щодо складання протоколу, а в подальшому підписав акт огляду та роздруківку алкотестера «Драгер» (а.с. 4);.

Доводи в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення від 31 липня 2023 року серії ААД №016430 ОСОБА_1 власноручним підписом підтвердив факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вказавши: «керував авто, перед тим випив 0,5 л. пива алкогольного».

Відтак апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом апеляційний суд розцінює як форму захисту і до уваги не бере.

На відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи апелянта про те, що відеозапис є небезперервним, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Інші апеляційні доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, відтак є необґрунтованими.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак суд першої інстанції, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 07 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ