ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/820/24

Номер провадження 3/495/558/2024

20 лютого 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімова Н.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), суд

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-15 ч. 2 КУпАП.

29.01.2024 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 308256, згідно з яким 15.01.2024 року під час перебування у прикордонному наряді «Контрольний пост» на місці несення служби під умовною назвою «Маяки», транзитна ділянка автомобільної дороги «Одеса-Рені», солдатом ОСОБА_1 , не було належним чином здійснено перевірку транспортного засобу, а саме: не було проведено огляд багажного відділення рейсового автобусу «VAN HOOL», р/н НОМЕР_1 . У зазначеному транспортному засобі знаходився гр. України ОСОБА_2 , який подальшому уникнув прикордонного контролю з використанням технологічних особливостей вказаного автобуса, таким чином солдат ОСОБА_1 , здійснив неналежне виконання військовою службовою особою свої службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них, чим порушив вимоги підпункту 11 п. 5 Розділу І «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженого Наказом МВС N?1261 від 19.10.2015 року, статті 16 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте надав суду власні письмові пояснення, якими вини своєї не визнав та зазначив, що ні він, ні жоден інший молодший прикордонного наряду «Контрольний пост» не могли провести поглиблений огляд автобусу, так як вони не є допущеними та не перебувають у відповідному виді прикордонного наряду для проведення поглибленої перевірки, виявлення осіб та речей заборонених для перевезення через державний кордон з використанням конструктивних особливостей транспортних засобів, так як для проведення таких заходів призначається окремий вид наряду для прикордонників під назвою «Огляд транспортних засобів», які несуть службу в пунктах пропуску через державний кордон, пройшли відповідну підготовку та допущені до цієї роботи відповідно до положень визначених у главі ІІ розділу 5 пункт 21 наказу № 1261 від 19.10.2015 «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України».

Крім того, зазначає, що, враховуючи те, що транспортний засіб не був затриманий співробітниками внутрішньої та власної безпеки на ділянці відповідальності прикордонного наряду КрП «Маяки» та КрП «Удобне», відсутня достовірна інформація та пояснення виявленої особи щодо перебування її в транспортному засобі марки «VAN HOOL» р/н НОМЕР_2 саме на момент проходження перевірки на КрП «Маяки» та в`їзду на транзитну ділянку дороги, не можна достовірно констатувати факт наявності порушника в транспортному засобі, а також виключити варіант того, що особа потрапила в транспортний засіб вже після перетинання транзитної ділянки та виїзду за межі КрП «Удобне», де не здійснюється безпосередній контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, характеризуючи його як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Диспозиція статті 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, якщо це діяння вчинене в умовах особливого періоду.

Недбале ставлення до служби припускає несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія). Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Фабула інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, викладена наступним чином: «15.01.2024 року під час перебування у прикордонному наряді «Контрольний пост» на місці несення служби під умовною назвою «Маяки», транзитна ділянка автомобільної дороги «Одеса-Рені», солдатом ОСОБА_1 , не було належним чином здійснено перевірку транспортного засобу, а саме: не було проведено огляд багажного відділення рейсового автобусу «VAN HOOL», р/н НОМЕР_1 . У зазначеному транспортному засобі знаходився гр. України ОСОБА_2 , який подальшому уникнув прикордонного контролю з використанням технологічних особливостей вказаного автобуса, таким чином солдат ОСОБА_1 , здійснив неналежне виконання військовою службовою особою свої службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них, чим порушив вимоги підпункту 11 п. 5 Розділу І «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» затвердженого Наказом МВС N?1261 від 19.10.2015 року, статті 16 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ».

Підпунктом 11 п. 5 Розділу І «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» встановлено, що під час виконання завдань контрольний пост зобов`язаний:

з прибуттям до місця несення служби прийняти ділянку під охорону та облаштувати місце несення служби (встановити переносні дорожні знаки та шлагбаум, привести в готовність до застосування пристрій примусової зупинки транспортних засобів, установити сигналізаційні прилади);

вести спостереження за транспортними засобами і прилеглою місцевістю;

здійснювати перевірку документів у визначеної категорії осіб, які перебувають у транспортному засобі, наявності і дійсності реєстраційних документів на транспортний засіб, огляд транспортних засобів з метою виявлення правопорушників, зброї, боєприпасів, наркотичної речовини, інших підозрілих предметів;

вживати заходів щодо недопущення спроб осіб обминути місце несення служби прикордонного наряду;

підтримувати зв`язок з підрозділом охорони кордону, сусідніми прикордонними нарядами, нарядами від взаємодіючих органів державної влади та громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону;

своїми діями не перешкоджати господарській діяльності підприємств, установ та організацій в прикордонній смузі і в смузі місцевості, що знаходиться між державним кордоном і лінією інженерних загороджень;

суворо дотримуватись заходів безпеки під час зупинки та перевірки транспортних засобів.

З протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, у чому саме полягає несумлінне та недбале виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків, не зазначено,у чому саме полягала неналежність, адже по факту ОСОБА_1 здійснив огляд багажного відділення рейсового автобусу марки «VAN HOOL», р/н НОМЕР_1 , провів огляд салону та здійснив перевірку документів у його пасажирів, у відповідності до п. 5 Розділу І «»

Здійснення поглибленої огляду транспортного засобу фактично не входить у межі компетенції молодшого прикордонного наряду.

Викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, що порушує принцип правової визначеності та унеможливлює належну оцінку доказів з точки зору доведеності сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

За приписами КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою ЄСПЛ. Відповідно до рішень ЄСПЛ («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол, в якому фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, не містить викладення об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, а тому не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Тоді як суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за викладених у протоколі обставин, а тому всі сумніви і припущення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення тлумачаться на його користь.

Отже, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження у справі.

Керуючись ст. 8, 62 Конституції України, ст. 7, 247, 252, 280, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, - закрити відповідно до п. 1 ч. ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.Д. Анісімова