Справа № 456/2870/24
Провадження № 3/456/1511/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

24 червня 2024 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , сержанта із матеріального забезпечення 3 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А4925 № 01071 від 22.05.2024 сержант ОСОБА_1 21.05.2024 близько 18 год. 10 хв. повторно перебував на території дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, вважаю, що згаданий протокол та матеріали підлягають поверненню до військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

Так, як вбачається із матеріалів справи, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Слід зазначити, що диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає наступні склади адміністративного правопорушення: 1) за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, 2) за появу військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, 3) за виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, 4) за відмову військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких є підозра про те, що вони перебувають на території військових частин, військових об`єктів або виконують свої обов`язки у нетверезому стані або стані наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відтак відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП можлива за одне з діянь, перелічених у диспозиціях ч. 1, ч. 2 даної статті, вчинених особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Аналіз статті 256 КУпАП свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення. При цьому, слід зазначити, що формулювання суті правопорушення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти.

Як видно із вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (повторно перебував на території дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду). На підтвердження вказаного складу долучено не результат огляду на стан алкогольного сп`яніння (висновок, довідка), відповідно до якого ОСОБА_1 21.05.2024 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а акт фіксації відмови від добровільного проходження медичного огляду від 21.05.2024, що характеризує 4 склад диспозиції ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, а саме: відмову військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких є підозра про те, що вони перебувають на території військових частин, військових об`єктів або виконують свої обов`язки у нетверезому стані або стані наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Крім цього, незрозумілою є кваліфікація дій ОСОБА_1 за ознакою повторності, оскільки до протоколу не додано постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Велика Палата Верховного Суду в своїй правовій позиції, сформульованій у постанові від 11.02.2021 у справі №11-1219сап19, зазначила, що норми КУпАП, які встановлюють процедуру адміністративного розслідування і стадію розгляду справи уповноваженим органом (судом), не містять законодавчих положень, які б за окресленої правової ситуації передбачали можливість повертати справу про адміністративне правопорушення для дооформлення протоколу й належного виконання вимог статті 256 КУпАП у частині забезпечення присутності порушника в суді. Водночас немає й процесуальних норм, які б забороняли, зокрема, судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вимагати від уповноваженого органу виконати належним чином вимоги процесуального закону щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і його реалізації таким чином, щоб можна було вирішити питання про винність особи у вчиненні адміністративного проступку з дотриманням строків розгляду і без порушення прав особи порушника чи осіб, які потерпіли від дій останнього. Принаймні чітких й однозначних положень, які б дозволяли чи забороняли повертати протоколи для забезпечення присутності порушника під час розгляду справи, процесуальне адміністративно-деліктне законодавство не містить.

Сформовані на підставі аналізу сталої судової практики рекомендації відповідної вищої судової інституції в окресленому сегменті адміністративно-деліктних правовідносин орієнтували суддів на можливість повернення протоколу уповноваженому органу, який його склав, для дооформлення шляхом винесення відповідних постанов.

Зазначені недоліки не дають можливості суду прийняти рішення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП та надати об`єктивну оцінку діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що складення та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано неналежним чином, а вказані вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, а тому матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід повернути до військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

Керуючись ст. 245, 256, 278, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Протокол про військове адміністративне правопорушення серії А4925 № 01071 від 22.05.2024, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, разом з долученими до нього матеріалами повернути до військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Гула