ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/2070/23Головуючий у 1-й інстанції Олещук Б.Т.
Провадження № 33/817/293/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Кметика В.С.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Кметика В.С. на постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 01 вересня 2023 року о 10 годині 40 хвилин на 311 км автодороги М-19 Доманово -Ковель-Чернівці-Тереблече, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора та огляду в медичному закладі водій ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Кметик В.С. вказує на незаконність та необгрунтованість постанови суду першої інстанції, вважає її такою, яка винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин події, а тому вона підлягає скасуванню.

Вказує, що ні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ні протягом всього спілкування з працівниками поліції жодного разу йому не було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Звертає увагу, що його підзахисному не видавалось направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що, на його думку, вказує на порушення працівниками поліції порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складані протоколу ОСОБА_1 не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на правову допомогу адвоката, що є порушенням права на захист.

Звертає увагу, що інспектор поліції у разі достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, зобов`язаний був відсторонити ОСОБА_1 від керування транспортним та тимчасово затримати транспортний засіб, що зроблено не було.

Апелянт вважає, що єдиним доказом вини ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є протокол, який складений в порушення вимог КУпАП та Інструкції, який є недостатнім для встановлення вини особи та притягнення його до відповідальності.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 ARLJ-0557.

Вказує, що відеозаписи з нагрудних камер поліцейських та фотознімки не можуть визнаватись допустимими доказами, оскільки не завірені електронним цифровим підписом.

Просить скасувати постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши адвоката Кметика В.С., який повністю підтримав подану ним апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 05.03.2024 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № від 01 вересня 2023 року, 01 вересня 2023 року о 10 годині 40 хвилин на 311 км автодороги М-19 Доманово -Ковель-Чернівці-Тереблече, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ford Mondeo, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора та огляду в медичному закладі водій ОСОБА_1 категорично відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП і ці відомості засвідчені підписом останнього.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, що також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та спростовує твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не ознайомили з правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудними камерами працівників патрульної поліції встановлено, що працівниками поліції було виявлено факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом Ford Mondeo, д.н.з. НОМЕР_1 за порушення правил дорожнього руху, а саме ч.1ст. 121-3, ч.2 ст.122 КУпАП.

Матеріалами відеофіксації підтверджується, що водієві ОСОБА_1 працівником поліції повідомлено виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, від проходження яких ОСОБА_1 відмовився у категоричній формі.

Той факт, що відеозаписи долучені до матеріалів справи не містять цифрових підписів як їх автора, так і особи, уповноваженої на виготовлення їх копій, що на думку апелянта повинно мати наслідком визнання їх недопустимим доказом, то, на переконання суду, це не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки цей відеозапис здійснений у встановленому порядку нагрудною камерою працівників поліції і відсутні жодні відомості, які би ставили під сумнів достовірність подій і обставин, які ним зафіксовані.

Окрім цього, як вбачається з відеоматеріалів, ОСОБА_1 повідомлено його права, як особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, в тому числі і право на юридичну допомогу.

Відсутність захисника у ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про порушення права останнього на захист, оскільки під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не вирішується питання про його адміністративну відповідальність, а є лише фіксацією факту правопорушення, висновок щодо якого вправі зробити суд.

Тому, доводи апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 є непереконливі.

Доводи апелянта про відсутність направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд також вважає необґрунтованими, оскільки таке направлення видається у разі проходження такого огляду у медичному закладі, проте ОСОБА_1 від зазначеного огляду відмовився. Порушення працівниками поліції процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом також не встановлено, оскільки згідно відеозапису події працівники поліції, діяли відповідно до положень вказаної «Інструкції» і пропонували останньому, пройти такий огляд, як на місці, так і в медичному закладі.

Те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, на що звертається увагу в апеляційній скарзі, жодним чином не спростовує факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому порядку, що доведено судом належними та допустимими доказами. Разом з тим, апеляці1йний суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що Керування автомобілем передано ОСОБА_2 .

Доводи апелянта, що транспортний засіб ОСОБА_1 не був тимчасово затриманий, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 зобов`язується доставити транспортний засіб «Ford Mondeo» , д.н.з. НОМЕР_2 , по місцю місцю проживання ОСОБА_1 .

Відтак, у працівників поліції були відсутні підстави для тимчасового затримання даного транспортного засобу, в порядку передбаченому ст. 265-2 КУпАП.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють доводи клопотання про закриття провадження у справі, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Збаразького районного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Кметика В.С., залишити без задоволення, а постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя