Справа № 462/4846/24
ПОСТАНОВА

26 червня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , відносно якої 22.05.2024 року було винесено терміновий заборонний припис серії АА №341967, та будучи особою, яка 13.03.2024 року притягалась до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, 27.05.2024 р. о 17:45 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , не виконала терміновий заборонний припис із зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи, а саме не повідомила поліцію про місце свого тимчасового проживання, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про причини неявки не повідомила, про розгляд справи судом була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи та дає підстави зробити висновок про ухилення останньої від явки до суду.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що така поведінка ОСОБА_1 спрямована на уникнення накладення на неї судом адміністративного стягнення, а тому вважає можливим розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , яка про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, на підставі наявних доказів, що узгоджується з принципом судочинства, зазначеному в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку останнього нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_1 була повідомлена про розгляд справи Залізничним районним судом м. Львова під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 225831, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника, рапортом та іншими матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вина правопорушника доведена, дії за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковані вірно, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, суд приходить до переконання, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 23, 40-1, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 /п`ятсот десять/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.