П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із ВПС «Ужгород» відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 за ч.2 ст. 204-1 та 185-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 185-10 КУпАП судова справа №308/5305/24 (провадження 3/308/3164/24) та ч. 2 ст. 204-1 КУпАП судова справа 308/5304/24(провадження 3/308/3163/24), а тому вважаю за доцільне проводити спільний розгляд вказаних справ.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №013534 від 16 березня 2024 року, вбачається, ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене частиною 2 статті 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: о 05 год. 40 хв. 16 березня 2024 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» після подолання інженерних споруд та загороджень, на відстані 600 метрів до державного кордону, на напрямку 293 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Оноківці», під час спроби незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску в складі групи осіб, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, а саме на неодноразово повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду зупинитись вдався до втечі, чим порушив вимоги ст. 34 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України» від 2003 р.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №013533 від 16 березня 2024 року, вбачається, ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене 2 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: о 05 год. 40 хв. 16 березня 2024 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» після подолання інженерних споруд та загороджень, на відстані 600 метрів до державного кордону, на напрямку 293 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Оноківці». який в умовах воєнного стану вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, разом із тим в матеріалах справи містять його заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій він вину у вчиненні правопорушення визнає, щиро кається.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку:

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 204-1 КУпАП, передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 2 вказаної норми передбачено адмінвідповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 185-10 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Згідно ч. 2 вказаної норми передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Матеріали справи містять протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №013534 від 16 березня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене частиною 2 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: о 05 год. 40 хв. 16 березня 2024 року був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» після подолання інженерних споруд та загороджень, на відстані 600 метрів до державного кордону, на напрямку 293 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Оноківці». який в умовах воєнного стану вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

Також, за вказаних обставин, під час спроби незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску в складі групи осіб, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, а саме на неодноразово повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду зупинитись вдався до втечі, чим порушив вимоги ст. 34 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України» від 2003 р.

Матеріали справи містять рапорт інспектора 1 категорії - фельдшер відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з персоналу (тип В) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 " (тип Б) майстер сержант ОСОБА_2 , згідно якого в період з 08:00 15.03.2024 по 08:00 16.03.2024 року виконував наказ на охорону державного кордону України старшим зміни прикордонних нарядів. Так, о 04 год. 32 хв. відбулось спрацювання сигналізаційного комплексу на ділянці державного кордону на напрямку 289-290 прикордонного знаку, о 04 год. 33 хв. визначено додаткове завдання прикордонному наряду «Прикордонний патруль» у складі сержанта Ореста ДЕМИДЧЕНКА + 1 військовослужбовець щодо перевірки ділянки державного кордону в межах 291-293 прикордонних знаків та пошуку невідомих осіб, о 04 год. 45 хв. надійшла доповідь від старшого прикордонного наряду інженерних споруд та загороджень у вигляді розтягнутих нитей колючого дроту.

Розпочато переслідування. О 05 год. 40 хв. надійшла доповідь про виявлення групи невідомих осіб, які рухались в пішому порядку в бік державного кордону України. Під час затримання правопорушники на неодноразово повторювану законну вимогу зупинитись, вдались до втечі. В результаті проведених заходів, з застосуванням службової собаки «ЛАРУС» правопорушників було затримано на відстані 600 метрів до державного кордону України, на напрямку 293 прикордонного знаку. Затриманих осіб ідентифіковано, як громадян України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 12.07.2006 року; громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 31.08.2006 року; громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 23.08.2007 року. Вищевказаних громадян України було затримано за порушення вимог ст. 9 та ст. 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, а саме за спробу незаконного перетину державного кордону України відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а також за порушення вимог ст. 34 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року, а саме вчинення злісної непокори законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання службових обов`язків, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

При цьому згідно матеріалів справи, а саме письмових пояснень та заяв, відеозапису, із його усними поясненнями, ОСОБА_1 , повністю визнав те, що приїхав до Ужгороду з метою незаконного перетину ДКУ, вину визнає, претензій не має. Вказує при цьому що пошкодив забор.

Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП України перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб, та складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчинена групою осіб.

Вина останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та ч.2 ст. 185-10 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №013534 від 16 березня 2024 року та ЗхРУ №013533 від 16 березня 2024 року; протоколами особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 16.03.2024; протоколом затримання від 16.03.2024; його заявою про визнання вини у вчиненні адміністративних правопорушень; відеозаписами що містяться в матеріалах справи; його письмовими поясненнями що містяться в матеріалах справи; відео поясненнями (DVD диск міститься матеріалах справи); рапортом інспектора ДПСУ.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП України перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб, та правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчинена групою осіб доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, тобто в межах санкції відповідної статті КУпАП.

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, ч.2 ст. 204-1, ч. 2 ст. 185-10, ст.ст. 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 185-10 КУпАП судова справа №308/5305/24 (провадження 3/308/3164/24) та ч. 2 ст. 204-1 КУпАП судова справа №308/5304/24 (провадження 3/308/3163/24) та присвоїти єдиний унікальний номер справи 308/5304/24 (провадження 3/308/3163/24).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош