Провадження № 3/359/4705/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченко Д.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Білика Г.І.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце служби і посада: ОКПП «Київ» ДПС України, старший водій автомобільної групи відділення інженерного та технічного забезпечення, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 24 від 23 вересня 2024 року, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 25.02.2022 перебуваючи на посаді старшого водія автомобільної групи відділення інженерного та технічного забезпечення Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України, виконуючи наказ по охороні озброєння та боєприпасів, що знаходились в службовому транспортному засобі «Газ-3307», діючи в умовах особливого періоду, перебуваючи на території підрозділів Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 ) в порушення ст. 11, ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 14 розділу І та п. 2 розділу X Інструкції про організацію обліку і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 29.06.2005 № 359, пунктів 3 та 35 розділу І Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів та засобів активної оборони в органах Державної прикордонної служби, затвердженої наказом АДПСУ №925 ДСК від 10.12.2004,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2005 за № 24/10304 не здійснив послабив пильність, чим порушив належний порядок охорони, зберігання і використання зброї, що призвело до нестачі озброєння та боєприпасів, допустив її втрату, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та зазначив, що він як водій жодним чином не повинен був відповідати за зберігання вантажу, перевіряти його чи забезпечувати належну охорону. Підтвердив, що він повинен був лише здійснити транспортування вантажу на ввіреному йому автомобілі «Газ-3307» на територію військового містечка, та йому не було відомо про кількість зброї та боєприпасів, які знаходилися в службовому транспортному засобі.

Захисник Білик Г.І. в судовому засіданні заперечив щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та звернув увагу суду на те, що в протоколі фактично не викладено суть адміністративного правопорушення, не зазначено обставин, які б свідчили про службову недбалість його підзахисного, тобто які дії він зобов`язаний був вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому у провину, що призвело до нестачі озброєння. Облік озброєння, яке було переміщено до службового автомобіля «Газ-3307» з кімнати зберігання та складу не здійснювався. Також відсутні дані щодо порядку здійснення охорони озброєння, під час його завантаження до службового транспорту. Вказав, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 повинен був ввести облік озброєння, здійснювати її охорону. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання був викликаний прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури Касинюк І., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, але останній до суду не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов до таких висновків.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суд дослідив матеріали у справі про адміністративне правопорушення, а саме: проткол про адміністративне правопорушення № 24 від 23.09.2024, витяг з ЄРДР від 31.05.2022, копію постанови про закриття кримінального провадження від 09.09.2024, копію висновку службового розслідування, витяг з наказу № 64-ос від 13.02.2023 по особовому складу, витяг з наказу № 46-ОС від 21.02.2023 про особовий склад, довідку № 1248 від 16.09.2024, посадову інструкцію старшого-водія автомобільної групи відділення інженерного та технічного забезпечення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає за недбале ставлення «військової службової особи» до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. Отже, диспозиція ст. 172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення - військова службова особа. Поняття «військової службової особи» міститься в примітці до ст. 172-13 КУпАП. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

З матеріалів справи вбачається, що старший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді старшого водія автомобільної групи відділення інженерного та технічного забезпечення. Будь-яких відомостей про те, що останній займає посади або виконує обов`язки, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, матеріали справи не містить. Тобто ОСОБА_1 не має статусу «військової службової особи» та не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Крім того, з об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками.

Слід звернути увагу, що недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них. Невиконання службових обов`язків полягає у невиконанні дій, які входять до службових обов`язків. Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків. Верховний Суд України у своїй постанові від 21 травня 2021 року у справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 виконуючи наказ по охороні озброєння та боєприпасів, що знаходились в службовому транспортному засобі «Газ-3307», не здійснив послабив пильність чим порушив належний порядок охорони, зберігання і використання зброї, що призвело до нестачі озброєння та боєприпасів, допустив її втрату чим вчинив військове адміністративне правопорушення. Разом з тим адміністративні матеріали не містять в собі жодних даних того, що старший водій ОСОБА_1 зобов`язаний був вчиняти ті дії, невиконання який ставиться йому за вину.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини, відсутність у матеріалах справи беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність винуватості останнього у вчиненні вказаного правопорушення. Отже суд вважає, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 284, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суддя

у х в а л и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскарженою до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя Д.В. Ткаченко