Справа № 276/1236/24
Провадження по справі № 3/276/723/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , не працює, неодружена, має на утриманні четверо дітей, за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

встановив:

24.05.2024 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 близько 11 год. 10 хв. ухилялася від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків щодо виховання своїх чотирьох неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_2 , 2009 р.н., дочки ОСОБА_3 2012 р.н., дочки ОСОБА_4 2014 р.н. та сина ОСОБА_5 2007 р.н., а саме не створила неналежні умови для їх проживання, в будинку брудно, розкидані речі, неприємний запах, будинок потребує косметичного ремонту.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП, визнала повністю.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №113762; поясненням ОСОБА_1 від 24.05.2024 року та фотознімками до протоколу.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч.1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, не працює, ступінь її вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, приходжу до переконання про можливість накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ст. 184 ч.1 КУпАП у виді попередження.

При цьому, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст.8 Закону України "Про судовий збір", оскільки вона має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, не працює та має скрутне матеріальне становище.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 36, 40-1, 184, 245, 280, 283-284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.М.Збаражський