КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 33/824/5255/2024 Головуючий в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Русан А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Прилуцькою Ніною Миколаївною, на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року щодо притягнення :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування) - АДРЕСА_1 .

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №857342 від 06 липня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 06 липня 2024 року о 17 год. 55 хв. в м. Києві по вулиці Садова, 51А, буд. 30 керував транспортним засобом BMW 428 i державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, від проходження у медичному закладі - відмовився, чим водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - Прилуцька Н.М. подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильною оцінкою доказів.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що апелянт не керував транспортним засобом з 17 години 06 липня 2024 року до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення і в подальшому. Зазначає, за кермом керувала інша особа, а він був поряд з водієм. При цьому, на момент прибуття працівників поліції та свідків, автомобіль був припаркований, відтак не перебував у русі.

Вказує, судом першої інстанції не було перевірено чи саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. З відеозаписів зроблених за допомогою відео реєстраторів (бодікамер) працівниками поліції не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 428i державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції після такого керування. Саме перебування особи у транспортному засобі, який до того ж стоїть на місці з вимкненим двигуном, на момент початку відеозапису не є належним підтвердженням факту керування особи транспортним засобом.

Вказує, відповідно до відеозаписів ОСОБА_1 давав чіткі пояснення, що він не перебував за кермом, оскільки за кермом перебувала інша особа, а саме ОСОБА_2 , що був присутній поряд та підтверджував своє керування автомобілем працівникам поліції. Однак такі доводи як і особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і самого водія до уваги прийняті не були ані поліцейськими, ані судом першої інстанції. Водночас саме ОСОБА_2 було ввірено поліцейськими під розписку транспортний засіб BMW 428 i державний номерний знак НОМЕР_1 для подальшого керування.

Разом з тим, із відеозапису, наданого суду свідком ОСОБА_3 вбачається, що за кермом транспортного засобу BMW 428 i державний номерний знак НОМЕР_1 перебуває ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 знаходиться поряд на пасажирському сидінні.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 428 i державний номерний знак НОМЕР_1 і був зупинений працівниками поліції в процесі руху автомобіля. Матеріали справи не містять інших доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладене, захисник ОСОБА_1 - Прилуцька Н.М. просить суд скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 та його захисника Прилуцької Н.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 857342 зазначено, що ОСОБА_1 06 липня 2024 року о 17 год. 55 хв. в м. Києві по вулиці Садова, 51А, буд. 30 керував транспортним засобом BMW 428і державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, від проходження у медичному закладі - відмовився, чим водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що він перебував на пасажирському місці.

До матеріалів справи також було долучено направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 липня 2024 року (а.с.2).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 06 липня 2024 року зазначено, що він 06 липня 2024 року їхавши по вулиці Садова 51А будинку 30 побачив чоловіка, який керував п`яний та вийшов з автомобіля BMW НОМЕР_1 , особу встановили поліцейський та на якого був складений протокол. (а.с. 3).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5 від 06 липня 2024 року зазначено, їхавши по вулиці Садова 51А будинку 30 і побачив, як водій випав із автомобіля BMW НОМЕР_1 . Він зупинився зробив зауваження, чому він в такому стані, він помінявся з другом місцями і заперечував, що він не був за рулем. Водій був ОСОБА_1 який був за кермом далій він вийшов та почав казати погані слова, після чого викликали працівника поліції, які оформили протокол. (а.с. 4).

Також в матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 06 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 (а.с.9).

На вказаному відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції прибули на виклик за адресою АДРЕСА_2 , де перебувала група осіб, які стверджували, що ОСОБА_1 перебував за кермом у стані алкогольного сп`яніння. (20:24:46). Під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово повідомляє, що не перебував за кермом, а перебував на пасажирському місці (20:29:29). Працівник поліції також повідомив, що було зроблено запит на перевірку «Безпечне місце» для отримання інформації хто перебував за кермом. На зафіксованому відео ОСОБА_1 не заперечує, що він вживав алкогольні напої, проте заперечує, проти того, що керував автомобілем. Працівник поліції запитує ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 повідомляє, що він не був за кермом (21:03:24) проте він не відмовляється пройти огляд. Проте в подальшому відмовився пройти огляд. Після чого працівники поліції почали складати матеріали.

Після вказаного ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом складеного протоколу про адміністративне правопорушення й ОСОБА_1 усно повідомляв, що він не перебував за кермом, а лише був пасажиром.

Таким чином, на відеозаписі зафіксовано, що працівники патрульної поліції приїхали по виклику за адресою вул. Садова 51А, будинок 30 у зв`язку із повідомленням очевидців про те, що водій автомобіля BMW 428і державний номерний знак НОМЕР_1 перебуває в станій алкогольного сп`яніння.

В ході спілкування із ОСОБА_1 працівники поліції запропоновували останньому пройти огляд на стан сп`яніння, про що останнім було відмовлено, з огляду на те, що він не перебував за кермом.

Крім того, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перед проходженням огляду на стан алкогольного сп`яніння попереджав працівників поліції про те, що він вживав алкоголь проте не керував ним, а лише був пасажиром.

Допитай в апеляційному суді свідок ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно 06 липня 2024 року біля 17 годин він разом із ОСОБА_1 знаходилися за адресою зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, але зазначив, що саме він ( ОСОБА_2 ) за прохання ОСОБА_1 керував вище вказаним автомобілем і перебував за кермом під час подій за яких було складено протокол відносно ОСОБА_1 .. Він про ці обставини повідомляв працівників поліції на місці складання протоколу, однак вони на його звернення не реагували, а брали до уваги лише пояснення осіб, які безпосередньо і викликали працівників поліції - ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 будучи допитаний в якості свідка при апеляційному розгляді справи пояснив, що він 06 липня 2024 року їхав в автомобілі разом із ОСОБА_5 по вулиці Садова 51А будинку 30 побачив чоловіка, який керував п`яний та вийшов з автомобіля BMW НОМЕР_1 , особу встановили поліцейський та на якого був складений протокол.

Судом апеляційної інстанції також досліджено наданий ОСОБА_3 , відеозапис із мобільного телефону щодо подій, які мали місце 06 липня 2024 року по вулиці Садовій 51А біля 17 год. 55 хв. ( а.с.56) . Із вказаного відеозапису, вбачається, що на момент фіксування зазначених подій на мобільний пристрій за кермом транспортного засобу BMW 428i державний номерний знак НОМЕР_1 перебуває ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 знаходиться поряд на пасажирському сидінні. При цьому на момент фіксації вказаних подій автомобіль перебуває у стоячому стані.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09 вересня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15 травня 2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На необхідності застосування принципу презумпції невинуватості в справах про адміністративні правопорушення наголосив Касаційного Адміністративний Суд в складі Верховного Суду в пункті 39 Постанови від 08 липня 2020 у справі №463/1352/16-а, зазначивши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Верховний Суд в постанові від 27 червня 2019 року у справі №536/1703/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Сукупність вказаних обставин дає підстави для висновку, що зібраними працівниками поліції матеріалами справи належним чином не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки не доведено факту перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля та відповідно і керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із не доведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанову Дарницького районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись положеннями статті 293, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Прилуцькою Ніною Миколаївною,задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року скасувати та ухвалити по справі нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський