ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/3055/23 Головуючий в 1 інст. Яцун О.С.
Провадження №33/807/538/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Атаманюка В.М. на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17 травня 2023 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, снайпера РВП Військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (інші відомості відсутні),

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000, 00 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 29.03.2023 о 19-30 год. солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою Військової частини, виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, був виявлений під час несення бойового чергування у нетверезому стані за адресою: (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану) в умовах особливого періоду та воєнного стану, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Атаманюк В.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що судом під час розгляду справи належним чином не доведено та не встановлено, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Вказує, що повноцінного огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння проведено не було. Однак, ОСОБА_1 не міг надати вказані пояснення суду, оскільки не був присутнім під час розгляду справи.

Стверджує, що ОСОБА_1 жодних письмових пояснень щодо розгляду справи у його відсутність не надавав, своєї провини в інкримінованому йому правопорушенні не визнавав, а тому письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи, мають невідоме походження.

Окрім вимог щодо скасування постанови, просить поновити строк на її апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 про час та дату судового засідання належним чином не повідомлявся, через що не приймав участі під час розгляду справи. Заяв щодо розгляду справи без його участі суду не надавав.

На підставі вищевикладеного просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17 травня 2023 року скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 до суду не викликався, внаслідок чого не був присутнім під час розгляду справи. Фактично ОСОБА_1 дізнався про існування постанови 14 травня 2024 року, після блокування його фінансових рахунків на підставі постанови ВДВС.

Суддя апеляційного суду, враховуючи вказане, дійшов до висновку, що апелянт за таких обставин пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а відтак цей строк підлягає поновленню.

Враховуючи обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , його захисника - адвоката Атаманюка В.М. про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, наявність клопотання в апеляційній скарзі про розгляд справи без їх участі, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_2 та його захисника, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційного суду констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, а отже є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність наступає за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, зокрема ч. 1 - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII від 21.10.1993 р., особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, по теперішній час.

Як установлено судом, 29.03.2023 року о 19-30 год. солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою Військової частини НОМЕР_1 , виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, був виявлений під час несення бойового чергування у нетверезому стані за адресою: (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану) в умовах особливого періоду та воєнного стану, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Так, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність військовослужбовцями за правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду.

Факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні за обставин, які зазначені у протоколі про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 30 березня 2024 р. серія А 7153, номер 4/23 підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Алконт - М № 00220 № 192 від 29 березня 2023 року;

- роздруківкою результатів проведеного тесту на алкоголь № 5553 від 29 березня 2023 року, з результатом 1,81 проміле;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він 29 березня 2023 року, перебуваючи у тимчасовому місці проживання/ розташування, у зв`язку з зубною біллю, вжив горілку. Вину визнає.

- письмовими поясненнями т.в.о. помічника командира з правової роботи військової частини молодшого сержанта ОСОБА_3 , в яких він зазначив, що 29 березня 2023 року, близько 19 години 30 хвилин він зайшов у розташування військовослужбовців. Побачивши солдата ОСОБА_1 , зрозумів, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Разом із т.в.о. заступника командира роти з МПЗ ст. сержантом ОСОБА_4 , солдата ОСОБА_1 було доставлено до ВСП м. Покровське, для освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Разом із цим, в графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 , зазначив: «вину визнаю, більше такого не повториться».

Суд дослідив наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , що позбавило його можливості надати свої пояснення в даній справі суддя апеляційного суду виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Матеріали справи свідчать про обізнаність ОСОБА_1 про наявність справи, оскільки останній знав про складання відносно нього протоколу за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. При цьому, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд даної справи без його участі.

Апеляційним судом права, передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом поновлення його захиснику адвокату Атаманюку В.М. строку на апеляційне оскарження постанови суду, виклику ОСОБА_1 та виклику його захисника до суду апеляційної інстанції.

На твердження сторони захисту, що жодних письмових пояснень та заяв про розгляд даної справи без його участі, ОСОБА_1 не надавав слід зазначити, що матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо оскарження дій командира військової частини під час складання протоколу, як і не містять результатів такого оскарження.

Таким чином, як під час розгляду справи судом першої інстанції так в суді апеляційної інстанції відсутні підстави не враховувати вказані докази, які міститься в матеріалах справи.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Атаманюку Володимиру Михайловичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 17 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу адвоката Атаманюка Володимира Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/3055/23