Справа № 703/1017/24 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2024 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В.,за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали справи, які надійшли від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській областівідносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, інваліда І групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія не отримував, РНОКПП: НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановила:

ОСОБА_1 , 02 березня 2024 року о 17 год. 51 хв., в с. Носачів по вул. Центральна, 157, керував мопедом «Муравей», б/н, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком руху не впевнився в безпечності ат здійснив наїзд на паркан, внаслідок чого трапилось ДТП з нанесенням матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.2.3 «б», 10.1 ПДР України, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , 02 березня 2024 року о 17 год. 51 хв., в с. Носачів по вул. Центральна, 157, вживав алкоголь, а саме: горілку, після дорожньо транспортної пригоди з його участю, огляд на стан сп`яніння проводився на місці ДТП за допомогою газоаналізатора «Драгер» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №5526 від 02.03.2024 р. Покази якого становлять 2.36% проміле алкоголю у видихуваному повітрі. Від проходження огляду у найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину за вчинення правопорушень, передбачених ст.124 визнав повністю, також пояснив , що на його транспортному засобі замкнуло дроти, він відволікся, тому сталося ДТП. Збитки внаслідок ДТП не суттєві, які він вже відшкодував. За ч.4 ст. 130 КУпАП свою провину не визнав, оскільки керував моторолером будучи в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим поліцейським повідомив, що вживав алкогольні напої після ДТП, оскільки таким чином, він намагався уникнути адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, бо йому не було відомо, що за вживання алкоголю після ДТП передбачена взагалі будь-яка відповідальність. Просив суворо не карати. Окрім цього надав пенсійне посвідчення, відповідно до якого являється інвалідом 1 групи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Відповідно до матеріалів справи дії ОСОБА_1 кваліфіковано працівниками поліції за ч. 4 ст. 130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність, у тому числі, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю, алкоголю.

Однак, під час судового розгляду встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано невірно за ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки останній вживав алкоголь до вчинення ДТП, тобто до того, як він сів за кермо транспортного засобу та керував ним, а не після вчинення ДТП.

Кодекс України про адміністративне правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 N 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям "правопорушення".

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП. Перекваліфікація дій не порушує права ОСОБА_1 та не погіршує його становище.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Факт скоєння адміністративних правопорушень та винуватість ОСОБА_1 в їх вчиненні підтверджуються:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №000124 від 02.03.2024 року;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №401156, від 02.03.2024 року;

- схемою місця ДТП від 02.03.2024 р.;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області Федорова Д.К. від 04.03.2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестом №5526 від 02.03.2024 р., з результатом 2,36% проміле.

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 02.03.2024 р.;

- письмовими поясненнями: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 від 02.03.2024 року;

- довідками ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, згідно яких ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не отримував посвідчення водіята протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не притягувався;

- відеозаписами наданого на компакт диску.

Згідно пункту 2.9 «а`Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорониздоров`я України від 09.11.2015 року№ 1452/735 (далі Інструкції).

Відповідно до п.1.3. Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота;порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п. 1.6, 1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (даліспеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаряфельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далізаклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху України,перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Беручи до уваги вищевикладені обставини і врахувавши досліджені по справі докази, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст. 124, КУпАП, керування транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння,порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 2ст. 36 КУпАП,якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справам, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальністьза адміністративне правопорушення - не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, вважаю, що для його перевиховання, запобігання вчиненню нових правопорушень, достатнім є накладення стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі, передбаченому Законом.

При цьому, судом враховано, що альтернативи вказаному стягненню за вчинення даного адміністративного правопорушення, чинний КУпАП не передбачає.Така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП України.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника стягується судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, згідно пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 від 25.09.2018 р. зазначено, що ОСОБА_1 , являється інвалідом 1 групи, тому відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється.

Керуючись ст. 124, ст. 122-4, 130, 283, 285 КУпАП, суддя, -

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП, призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0023001 код класифікації: 21081300).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови виготовлений 07.05.2024 року.

Суддя Ю.В.Крива