П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/258/24

Провадження №3/377/105/24

11 квітня 2024 рокусуддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуваючої у відпустці по догляду за дитиною до досягнення три річного віку, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №474779 від 11.03.2024 року, громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 04.03.2024 року о 10 годині 30 хвилин в приміщенні Славутицького ліцею «Без Меж», який розташований за адресою м. Славутич, вул.. Героїв Дніпра, 8, вчинив ґвалт та крики з хуліганських мотивів, висловлювався грубою нецензурною лайкою порушуючи громадський порядок та спокій громадян, правила поведінки навчального закладу, чим ОСОБА_1 порушила вимоги п.1 ст. 150 СК України, Чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вдруге вийшла заміж та змінила прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_5 . Виховує двох синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В родині нормальні, дружні відносини. У старшого сина ОСОБА_6 є Гіперкінетичний розлад поведінки та гіперактивність. Вони перебувають на обліку у лікаря невролога, приймають лікування, займаються з психологом. З 1 по 4 клас ОСОБА_6 знаходився на індивідуальному навчанні у третій школі. У 5 клас пішли до 4 школи в клас інклюзивного навчання для адаптації в дитячому середовищі. Намагається контролювати поведінку сина, пояснює про неприпустимість виловлювань нецензурною лайкою в бік вчителів. Періодично перебуває з ним на уроках.

Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ч.1 ст. 184 КУпАП за ознаками ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено у статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. При цьому з об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає в: ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння міру милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю, що наявність правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, не доведена дослідженими письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №474779 від 11.03.2024 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; інформаційний лист Славутицького ліцею «Без Меж» від 07.03.2024 року № 01-45/91, довідку Славутицького ліцею «Без Меж» від 07.03.2024 року № 01-45/91 про роботу з сім`єю учня 5-В класу ОСОБА_3 , доповідну записку Славутицького ліцею «Без Меж» на начальника ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП, доповідні записки асистентів вчителів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вчителя ОСОБА_10 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.03.2024 року в яких вона пояснила що, 04.03.2024 року до неї зателефонувала директор ліцею та повідомила що її син голосно викрикував різні слова, після зауваження вчителя, почав в її бік виражатись грубими нецензурними словами. Після чого була разом з сином запрошена на раду профілактики. Також 12.02.2024 року до неї телефонувала асистент вчителя та повідомила що ОСОБА_6 після зауваження не розмальовувати парту відповідь нецензурною лайкою, копію паспорта, копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження, витяг про місце реєстрації, довідку Чернігівської обласної психіатричної лікарні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення, та долучених до протоколу письмових доказів викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проаналізувавши дані матеріали справи суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_13 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки в них не міститься даних про вчинення нею ухилення від здійснення належних батьківських обов`язків. З довідки від 07.03.2024 року вбачається, що мама ОСОБА_1 завжди відповідає на телефонні дзвінки від класного керівника та адміністрації школи. У листі № 01-45/91 зазначено, що мама приділяє час вихованню дитини, відвідує наради, психолога, спілкується з соціальним педагогом, розмовляє з ОСОБА_6 про неприпустимість нешановливого ставлення до вчителів та оточуючих. Одночасно встановлено, що дитина має гіперкінетичні розлади та не контролює емоційний стан, перебуває на обліку в Диспансерному психіатричному відділенні Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні з діагнозом Гіперкінетичний розлад поведінки F 90.1 .

Таким чином суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_13 , не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_13 , підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки не надано доказів її вини (умислу) в скоєнні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити у притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. О. Малишенко