Єдиний унікальний № 946/4538/24
Провадження № 3/946/1717/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 червня 2024 року м.Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигулін С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з ВОНС в місті Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення від 02.06.2024 року серії АПР18 № 270443, 02.06.2024 року о 13 год. 33 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , умисно висловлював погрози, ображав, та висловлювався нецензурною лексикою, умисно давав ляпаси, штовхав, кидав побутовими речами намагаючись нанести тілесні ушкодження, в сторону свого сина ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди фізичному та психологічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.04.2024 року (справа № 946/3107/23, провадження № 3/946/1319/24) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу.

З урахуванням вказаного, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав, в допущеному порушенні розкаявся та просив суворо не наказувати.

Винні дії ОСОБА_1 підтверджені матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 270443 від 02.06.2024, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02.06.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.06.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.06.2024, відеозаписом, та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу винного, який вчинив адміністративне правопорушення, визнання ним вини, характер правопорушення та обставини його вчинення, відсутність негативних наслідків, та його малозначність, суд, на підставі ст. 22 КУпАП, вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення нею правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до даного складу адміністративного правопорушення положень ст. 22 КУпАП закон не містить.

Керуючись ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду

Одеської області С.М. Жигулін