Справа № 307/5316/24
Провадження № 3/307/2429/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

1 грудня 2024 року близько 18 год. 00 хв. Прикордонним нарядом «Група Реагування» на напрямку 260 прикордонного знаку в межах прикордонної смуги (територія Тячівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 спільно з громадянином України ОСОБА_2 . Дані особи на неодноразову законну вимогу сержанта ОСОБА_3 , який виконував обов`язки старшого прикордонного наряду «група Реагування» із завданням контролю за дотриманням правил прикордонного режиму, шляхом перевірки транспортних засобів та документів, відмовилися надавати для перевірки документи, що посвідчують особу, чим порушив вимоги п.10 «Положення про прикордонний режим» затвердженого Постановою КМУ від 27.07.1998 року №1147 та ч. 2 ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року, та вчинив злісну непокору законним вимогам військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною Державного кордону, у складі групи осіб, відповідальність за що передбачено ч.2 ст. 185-10 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що його затримали в будинку ОСОБА_2 , який розташований в місті Тячів в зоні прикордонної смуги та непокори він не вчиняв. При цьому додав, що паспорт громадянина України, який посвідчує його особу та копія якого знаходиться в матеріалах справи працівникам прикордонної смуги він на місці затримання не надав та надав лишу в смт. Солотвино де його утримували.

Захисник ОСОБА_4 заперечив факт вчинення ОСОБА_1 непокори та просив закрити справу про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністратвиного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП. Заяву про визнання ОСОБА_1 своєї вини, просив до уваги не брати, оскільки така надана під примусом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, розглянувши дану справу вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчинена групою осіб.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №023290 від 1.12.2024 року (а.с.1), протоколом про адміністративне затримання від 1.12.2024 року (а.с.2), протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів (а.с.3), письмовими поясненнями інспектора відділу прикордонної служюи « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_3 від 1.12.2024 року згідно яких вбачається, що під час несення служби в прикордонному наряді «Група Реагування», 1.12.2024 під час реалізації оперативної інформації по виявленню осіб причетних до протиправної діяльності на напрямку 260 прикордонного знаку в рамках кримінального провадження за ч.3 ст. 332 КК України спільною групою у складі офіцерів ВАЗ, ПОРВ та курсантами НАДПСУ за силової підтримки в/сл ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 », слідчих ВП 1 Мукачівського РУП ГУНП, за процесуального керівництва Мукачівської окружної прокуратури, у ході проведення контролю за вчиненням злочину на напрямку 260 прикордонного знаку, на відстані близько 300 м. до державного кордону в м.Тячів, затримано трьох громадян України після передачі 6000 доларів США за сприяння незаконному переправленню через кордон одного громадянина України. Під час вказаної події ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовилися надати документи, що посвідчують особу (а.с. 7), заявою ОСОБА_1 від 1.12.2024 в якій він вину визнає.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог п.10 «Положення про прикордонний режим» затвердженого Постановою КМУ від 27.07.1998 року №1147 та ч. 2 ст. 23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року, та його винуватість у вчиненні, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП адміністративного правопорушення.

Поряд з тим, жодного доказу, який би ставив під сумніви правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 стороною захисту не надано.

Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які б давали підстави вважати, що інспектор прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_3 був упередженим при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано стороною захисту.

Тому, суд приходить до висновку, що інспектор прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ОСОБА_3 діяв у межах наданих йому повноважень.

Разом з тим, під час розгляду апеляційної скарги, не встановлено й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також підписання протоколу та інших наявних у матеріалах справи документів. Тому доводи захисника в цій частині суд не бере до уваги і такі відхиляє, оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Між тим, суд бере до уваги відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 оскаржував незаконні дії саме працівників прикордонної служби, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення у передбачений законом спосіб.

Таким чином, незважаючи на наведені стороною захисту доводи, суд оцінює, як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених судом першої інстанції. При цьому сам ОСОБА_1 визнав, що документ, який посвідчує його особу паспорт громадянина України, ненадання якого інкриміновано йому, працівникам прикордонної служби він надав, не на місці його виявлення, що в м.Тячів, а лише в смт. Солотвино.

Заперечення ОСОБА_1 щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП, не спростовують факту вчинення ним злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, групою осіб, яке в межах розгляду справи доведене належними та допустимими доказами.

Щодо вчинення адміністративного правопорушення за кваліфікуючою ознакою «групою осіб» така підтверджується наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10.12.2024 у справі №307/5319/24, якою ОСОБА_2 у групі з яким ОСОБА_1 вчинив непокору, було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, та з урахуванням альтернативної санкції ч.2 ст. 185-10 КУпАП, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М. Бряник