Провадження № 3/734/1305/24 Справа № 734/1866/24
ПОСТАНОВА

іменем України

03 липня 2024 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участю секретаря судових засідань Ієвлевої О.В., захисника Хуторненка І.М., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця. Інструктора в/ч НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу серії ААД № 671807 від 26.04.2024, водій ОСОБА_1 26.04.2024 о 20 год. 57 хв. на автодорозі Козелець-карпилівка-Сорокашичі, 25 км.+300 м. керував автомобілем Фолькцваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки т.з. у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» Alcotest 6820 прилад ARPC - 0265, тест №677 від 26.04.2024. Результат огляду позитивний 0.25 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Хуторненко І.М. просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП посилаючись на те, що працівниками поліції дійсно був зупинений транспортний засіб під керуванням останнього. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на алкотестері «Драгер». ОСОБА_1 , буду тверезим, відразу погодився та продув прибор. Результатом тесту останній був здивований та висловив припущення, що «Драгер» показав невірний результат, чим фактично не погодився з оглядом. Однак, поліцейський не запитавши у ОСОБА_1 , чи згоден той з результатом, відразу склав відносно останнього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Також захисник зазначив, що температура на роздруківці приладу не відповідає дійсності.

Заслухавши захисника та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Судом було досліджено відеозапис з боді-камери поліцейського, який був долучений до протоколу. Із змісту даного запису вбачається, як працівники поліції зупиняють мікроавтобус Фольцваген Транспортер д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 за непрацюючу під світку заднього держ. номерного знака. Під час спілкування працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, на що останній каже, що не вживав спиртні напої і є тверезив. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місце на приладі «Драгер» ОСОБА_1 погоджується. Після продуття ОСОБА_1 прибору, працівник поліції оголосив результат - 0.25 ‰. Це викликає здивування у ОСОБА_1 , який каже, що цього не може бути, оскільки він тверезий, тим самим висловлює незгоду з результатом огляду. Однак, поліцейській, ігноруючи пояснення ОСОБА_1 направляється до службового автомобіля, де складає відносно останнього адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015№ 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Проте, слід звернути увагу на те, що наявний у матеріалах справи відеозапис з місця подій не відображає будь-яких ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Так, на відеозаписі зафіксовано, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 має стійку ходу, не порушено його рухову сферу та мовну здатність, стан свідомості орієнтований, поведінка врівноважена.

Суд зазначає, що проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Про те, як вбачається із переглянутого відео, працівник поліції в порушення п. п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції після проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, не запитавши, чи згоден останній з результатами огляду, склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Також, поліцейським було проігноровано те, що ОСОБА_1 висловлював сумнів щодо результату тесту, тим самим не погоджувався з проведеним оглядом та не запропонував йому пройти повторний огляд у медичному закладі.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Суд критично ставиться до акту огляду на стан сп`яніння та направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки на відео зафіксовано, як поліцейський не ознайомивши ОСОБА_1 із змістом даного акту сказав останньому, щоб він його підписав, що і було зроблено водієм.

Прецедентна практика ЄСПЛ вказує на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладене, всі сумніви суд тлумачить на користь особи згідно ст. 62 Конституції України та вважає, що з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього доказів, не вбачається в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що наданими у справі доказами не доведена наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 251, 252, 266, 276-280, 283 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя: