КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року

справа № 757/5921/24-п

провадження № 33/824/3362/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Шимка Андрія Олександровича на постанову Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень;

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 3400 гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно стягнуто з ОСОБА_1 штраф на користь держави в розмірі 3400 гривень.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень.

Не погоджуючись із постановою суду захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року в частині визнання винною та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП з закриттям провадження у даній частині у зв`язку із вчиненням особою правопорушення в стані крайньої необхідності, в іншій частині залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що поїхати з паркінгу, де сталася ДТП, ОСОБА_1 була вимушена через реальну загрозу здоров`ю її сину, а відтак діяла в стані крайньої необхідності. Вказує, що одразу після ДТП повідомила охорону паркінга, страхову компанію про подію 23 січня 2024 року о 12 год 20 хв. та в подальшому планувала контактувати із водієм авто, якому завдано збитків. Однак, після розмов із власником БМВ не вдалось досягти спільної згоди, а тому водій звернувся до поліції.

Крім того, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду з посиланням на те, що ОСОБА_1 дізналася про судове засідання після його завершення, а саме 05 березня 2024 року.

Прибувши 06 березня 2024 року до суду ОСОБА_1 було повідомлено, що справа не розглянута. Про прийняте рішення стало відомо лише 29 квітня 2024 року та отримано постанову суду 01 травня 2024 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

За змістом положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.

Наведені заявником підстави можна визнати поважними, а тому строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник просили апеляційну скаргу задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №729162 від 26 січня 2024 року ОСОБА_1 23 січня 2024 року о 11 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Драгомирова, 16 (підземний паркінг), керуючи автомобілем Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи із паркомісця, перед початком руху та зміною його напрямку не впевнилась, що це буде безпечним, чим порушила вимоги 10.1, 10.3, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №729163 від 26 січня 2024 року ОСОБА_1 23 січня 2024 року о 11 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Драгомирова, 16 (підземний паркінг), керуючи автомобілем Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , стала учасником ДТП до якого будучи причетною, залишила місце пригоди, чим порушила вимоги 2.10.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, апелянтом не оскаржується, та апеляційним судом не переглядається.

Щодо визнання ОСОБА_1 винною за ст. 122-4 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Відповідно до п. 2.10 а Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

В матеріалах справи наявні протоколи про адміністративне правопорушення ААД №729162 від 26 січня 2024 року, ААД №729163 від 26 січня 2024 року в графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначено, що свою провину визнає та мала намір вирішити питання без участі поліції, до управління поліції прибула самостійно.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих в управлінні патрульної поліції, остання, 23.01.2024 близько 12:00 виїжджаючи із паркомісця зачепила поруч автомобіль. Дана подія трапилась у зв`язку із психологічним станом, ОСОБА_1 повідомила представників охоронної компанії ЖК «Печерські Липки», не маючи на меті приховувати обставини даної пригоди.

З доводів апеляційної скарги та пояснень наданими в суді апеляційної інстанції, слідує, що водій ОСОБА_1 була вимушена не залишатися на місці ДТП через реальну загрозу здоров`ю її сину, а відтак діяла в стані крайньої необхідності.

Заявлене підтверджується довідкою, виданою директором ТОВ «Мозаїка», (а.с. 55), консультаційним висновком лікаря-психіатра дитячого (а.с. 58).

За вказаних обставин апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу, спрямованого на приховання факту пригоди або обставин її скоєння, та залишення місця ДТП відбулось в стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються:

1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди та ін.

Наведений у ст. 34 КУпАП перелік обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не є вичерпним, суддя при накладенні адміністративного стягнення може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не передбачені цією статтею.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 по справі не встановлено.

Крім того, судом першої інстанції не враховано відсутність тяжких наслідків дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні належні та допустимими докази того, що ОСОБА_1 навмисно залишила місце ДТП з метою приховання обставин, відсутні підстави вважати, що нею порушено п. 2.10а ПДР, що є безумовною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо накладених на ОСОБА_1 стягнень, апеляційний суд виходить з наступного.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, керуючись ст. 36 КУпАП остаточно стягнуто з ОСОБА_1 штраф на користь держави в розмірі 3400 гривень.

Оскільки за ст. 122-4 КУпАП України провадження у справі підлягає закриттю, призначене судом відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення підлягає зміні із призначенням за ст. 124 КУпАП України за загальними правилами відповідно до ст.33 КУпАП України.

Згідно ст.124 КУпАП України передбачено санкції у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. Апеляційний суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 , притягнутої до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, стягнення в виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції в частині визнання винною та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП України.

Постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП змінити, вважати ОСОБА_1 підданою адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - Шимка Андрія Олександровича про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постановиПечерського районного суду м. Києва від 04 березня 2024року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Шимка Андрія Олександровича - задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2024року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП скасувати, провадження в цій частині закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року в частині накладення стягнення за вчинене правопорушення, визначеного ст. 124 КУпАП - змінити, визначити розмір штрафу на користь держави в сумі 850 грн.

В іншій частині постанову Печерського районного суду м. Києва залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя