Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/868/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 19.07.2018 року, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №664563 від 02.05.2024 року вбачається, що 01.05.2024 року, о 23 год. 33 хв., в с. Кам`янка, по вул. Центральній, 53, Коростенського району, Житомирської області громадянин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснював шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольорів та увімкненням спеціального звукового сигналу.

25.06.2024 року на адресу суду, за допомогою засобів електронного зв`язку, від адвоката Шень К.Ф. надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. На обґрунтування поданого клопотання, адвокат Шень К.Ф. зазначає, що ОСОБА_1 , 01.05.2024 року, близько опівночі, був у гостях та повертався додому. Проходячи біля школи, що розташована в с. Кам`янка, по вул. Центральній, Коростенського району, Житомирської області він побачив рух автомобіля по дорозі та що слідом за ним їде патрульний автомобіль поліцейських. Автомобіль зупинився, з нього вибігли люди та перестрибнули через паркан, на територію школи. Скільки їх було і хто це був розпізнати не вдалося, оскільки надворі вже була темна пора доби. Стверджує, що поліцейські підійшли до ОСОБА_1 та почали говорити йому, що саме він керував транспортним засобом, запропонували останньому пройти з ними до патрульного автомобіля поліцейських для встановлення всіх обставин події. Надалі, працівники поліції почали погрожувати ОСОБА_1 , змушували зізнатися в тому, що саме він є водієм транспортного засобу, пояснювали, що він сплатить лише штраф за порушення ПДР України. Після складання адміністративних матеріалів поліцейські поїхали у невідомому напрямку. Також, адвокат Шень К.Ф. посилається на те, що до ОСОБА_1 фактично було застосовано захід забезпечення провадження в справі про адміністративне правопорушення адміністративне затримання, проте порядок такого затримання було порушено. При цьому, на переконання адвоката Шень К.Ф. матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем марки ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , відеозапис доданий до матеріалів справи є неповним та поліцейськими не роз`яснено ОСОБА_1 його права на обов`язки.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Шень К.Ф. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, що стверджується матеріалами справи.

Виклик особи, яка притягується до адміністративної відповідальності до суду був здійснений шляхом скерування судової повістки на поштову адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-2 КУпАП не віднесені до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Слід також зазначити, що постановою суду від 24.06.2024 року клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шень К.Ф. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Надано можливість участі адвоката Шень К.Ф. по розгляду справи №287/868/24, яке призначено на 10 год. 50 хв. 25.06.2024 року у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. При цьому, адвоката Шень К.Ф. попереджено, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку, тощо несе особа, яка подала клопотання. Проте, в призначений судом час адвокат Шень К.Ф. на зв`язок в режимі відеоконференції не з`явилася та не надала суду жодних доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки.

З огляду на вищезазначене, суд керуючись ч.2 ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 та його представника адвоката Шень К.Ф. за наявності доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а також з урахуванням поданого захисником клопотання про закриття адміністративного провадження.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП наступає у випадку невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (див. Правила дорожнього руху).

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у невиконанні водіями вимог працівника поліції, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом - водійське посвідчення тощо).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Права та обов`язки водіїв механічних транспортних засобів регулюються Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року ( із змінами та доповненнями).

Згідно вимог пункту 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до пункту 8.9 ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:

а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;

б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

в) гучномовного пристрою;

г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Обставини вчинення зазначеного правопорушення підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №664563 від 02.05.2024 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та містить формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення;

- копією постанови серії ББА №321092 від 02.05.2024 року якою ОСОБА_1 притягнуто працівниками поліції до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 122 та ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП;

- диском з відеозаписом події.

Зокрема, відеофіксацією, проведеною поліцейським, яка є теж одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, підтверджується факт невиконання водієм транспортного засобу марки ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 вимоги працівників поліції про зупинку автомобіля, що була подана поліцейськими за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів.

Суд не приймає до уваги посилання адвоката Шень К.Ф. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки на доданому до матеріалів справи відеозаписі портативного відеореєстратора зі службового автомобіля поліцейських зафіксовано рух вказаного транспортного засобу. Крім того, при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував, що саме він є водієм автомобіля марки ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_2 та зазначав, що не зупинився на законну вимогу поліцейських, оскільки «не хотів проблем». Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вказана позиція адвоката Шень К.Ф., зважаючи на рівень її аргументованості, переконливості та послідовності є версією захисту з метою уникнення притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки на переконання суду із врахуванням всіх обставин справи та вищевказаних зібраних по справі доказів, версія адвоката Шень К.Ф. щодо того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є неспроможною і такою, що не відповідає дійсності.

Також, твердження адвоката Шень К.Ф. стосовно того, що до матеріалів справи долучено компакт- диск, на якому містяться лише фрагменти відеозапису із нагрудної камери працівників поліції, що на її думку свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу порушили принцип безперервності її застосування, а тому такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом, не є слушними, так як на ньому зафіксовано цілком всю подію фіксації правопорушення, сама якість зйомки є достатньою та такою, що виключає жодні сумніви щодо оцінки тих подій, які на запису зафіксовано. Зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Отже, наявні у матеріалах справи докази, а також здобуті судом в процесі розгляду справи, доводять, що водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

За таких обставин до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 40-1, ч. 1 ст. 122-2, ст.ст. 283,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.

Штраф перерахувати на рахунок отримувача (стандарт ІВАN) UA0006001, Отримувач ГУК в Житомирській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37976485, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар