Справа № 146/800/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2024 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Скаковська І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції № 2 Тульчинського РВП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ "Зелена долина", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2024 року до Томашпільського районного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 258652 від 16 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 16 травня 2024 року о 15:50 год. ОСОБА_1 на автомобільній дорозі Пеньківка - Томашпіль керував транспортним засобом "SKODA OCTAVIA", держномерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що 16 травня 2024 року він разом з колегою об`їжджали поля, які належать ТОВ "Зелена долина". За кермом автомобіля був ОСОБА_2 . Коли їхали по полю в с.Пеньківка, побачили автомобіль поліції. Колега, який керував автомобілем зупинив його і побіг в лісосмугу, оскільки він вживав пиво. Коли під`їхали працівники поліції, ОСОБА_1 їм неодноразово пояснював, що вживав пиво, але за кермом не їхав, їхав його колега, тому і відмовився від проходження, однак останні це до уваги не взяли.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Барвінський О.П. просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_2 , який є колегою ОСОБА_1 суду пояснив, що 16 травня 2024 року він разом з ОСОБА_1 об`їжджали поля в с. Пеньківка. Побачивши автомобіль працівників поліції він зупинив транспортний засіб і злякався і побіг в лісосмугу, оскільки вживав пиво. В подальшому ОСОБА_1 повідомив, що відносно нього склали протокол про адмінстративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Наголосив, що транспортним засобом 16 травня 2024 року керував він.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку, з наступних підстав.

Статтею 7 КУпАП України встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Одним із джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст.256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень ст.255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст.256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Один протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 258652 від 16 травня 2024 року не може бути єдиним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.

Так, ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Сама по собі відмова не є безумовною підставою для притягнення особи до відповідальності.

В матеріалах справи міститься диск, на якому є два окремих відео. Одне з тим як рухається авто, а друге з тим як працівники поліції підходять до авто.

Відео на якому було б зафіксоване керування транспортним засобом ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутнє.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказуванню підлягають доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) чи відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом. Отже доведеність факту керування транспортним засобом особою, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є обов`язковим та визначальним.

Суд звертає увагу на той факт, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції дійсно не містить доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом . Крім того, вказаним відеозаписом не зафіксовано жодних даних, які надають змогу ідентифікувати ОСОБА_1 як водія, ані моменту керування, ані моменту зупинки транспортного засобу, тобто жодного з зазначених фактів, які б могли кожен окремо або у своїй сукупності підтвердити керування автомобілем ОСОБА_1 відеозапис не містить. На відео ОСОБА_1 вказує, що він транспортним засобом не керував, а керував інший водій, який пішов в посадку.

Таким чином, матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд визнає не доведеним факт протиправної винної поведінки ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП України.

Керуючись ст. ст. 7, 23, 33-35, ч. 1 ст. 130, 221, 247, 251, 252, 266, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Повний текст постанови виготовлено 1 липня 2024 року.

Суддя: І. В. Скаковська