КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/3270/24 Головуючий в суді І інстанції:Жук М.В.
Провадження № 33/824/3343/2024 Головуючий в суді ІІ інстанції: Сушко Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мельничука Юрія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 725688 від 29 лютого 2024 року - ОСОБА_1 29 лютого 2024 року приблизно о 21 год. 00 хв. в м. Києві по пр-ту Литовському, 2, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz GLE, д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано виним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративне стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 грн 60 коп..

Не погоджуючись з вказаною постановою, 22 травня 2024 року адвокат Мельничук Ю.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що при розгляді даної справи суддею Оболонського районного суду міста Києва безпідставно не було враховано позицію особи, що притягується до адміністративної відповідальності та її захисника про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою останнього.

Також захисник ОСОБА_1 - адвокат Мельничук Ю.Л. вказує, що судом першої інстанції безпідставно та не вмотивовано було відхилено клопотання про витребування доказів та про допит свідка, що призвело до необ`єктивного розгляду справи.

При цьому, 19 червня 2024 року адвокат Мельничук Ю.Л. подав до Київського апеляційного суду уточнення до апеляційної скарги, де зазначає, що ОСОБА_1 оскаржує постанову суду першої інстанції у частині призначення покарання, не оскаржуючи обставини справи. ОСОБА_1 визнає свою винну у вчиненні ДТП, яке мало місце 29 лютого 2024 року за його участі. Крім того вказує, що дане ДТП вчинив внаслідок поганого освітлення дороги. Разом з тим, на даний час ОСОБА_1 вживає активних заходів щодо відшкодування шкоди потерпілій стороні, а саме, ним подано усі необхідні документи до страхової компанії аби пришвидшити відшкодування збитків. Також, враховуючи те, що ОСОБА_1 притягається вперше до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується, як за місцем проживання, так і за місцем навчання, захисник Кірдана Д.В. просить змінити постанову суду першої інстанції у частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, на стягнення не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його адвокат - Мельничук Ю.Л. підтримали доводи уточненої апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Так, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених у суді доказів, є правильним, і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 2.3 (б) Правил дорожнього руху визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Проте, вимоги вказаних пунктів ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 725688 від 29 лютого 2024 року, схемою місця ДТП від 29 лютого 2024 року, письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та поясненнями потерпілої особи - ОСОБА_2 ..

Ставити під сумнів дані докази у суду апеляційної інстанції немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

За таких обставин висновки судді першої інстанції про доведеність події правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні, підтверджуються зібраними у справі доказами.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги адвоката Мельничука Ю.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відсутність підстав для застосування до нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке, є надто суворим і таким, що не відповідає вчиненому порушенню та особі винного.

Так, за змістом вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає декілька альтернативних видів адміністративних стягнень, які застосовуються судом з урахуванням всіх обставин справи та особи винного.

Відповідно до вимог ст. 30 КУпАП позбавлення права керувати транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Однак, суд першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не навів переконливих доводів для його застосування, не врахувавши належним чином даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності. Обставин, які обтяжують відповідальність по справі не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 у відповідності до ст. 34 КУпАП визнається його щире каяття, тяжких наслідків від його дій не настало і сам він бажав все вирішити у правовому полі, позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 70).

Як вбачається з матеріалів справи та наданих апеляційному суду документів, потерпіла сторона - ОСОБА_2 просила при винесені рішення врахувати факт того, що їй повністю відшкодовані збитки, які були заподіяні внаслідок ДТП. Крім того, просила суд не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

З листа страхової компанії вбачається, що потерпілій було сплачене страхове відшкодування 18.03.2024 року (а.с. 71).

Вказані обставини впливають на ступінь вини ОСОБА_1 та пом`якшують його відповідальність, однак суд першої інстанції на це не звернув належної уваги, при цьому, не обговорив можливість виправлення ОСОБА_1 шляхом застосування до нього більш м`якого стягнення, ніж позбавлення права керування, що також передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність зміни постанови суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення в бік пом`якшення, з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є таким, що не відповідає особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку із суворістю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Мельничука Юрія Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 13 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - змінити в частині накладення адміністративного стягнення, пом`якшивши його, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в дохід держави.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «03» липня 2024 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко