ЗАПОРІЗЬКИЙАПЕЛЯЦІЙНИЙСУД
Єдиний унікальний №337/3324/23 Головуючий в1 інст. Ширіна С.А.
Провадження №33/807/94/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Кушнір О.М., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з оскаржуваною постановою, суддя місцевого суду встановив, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №179717 від 12.06.2023 року, ОСОБА_1 , 12.06.2023 року о 22.30 годині, в м.Запоріжжя по вул. Василя Сергієнка,7 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу «Драгер Алкотест» 0681ARBL-0782 та у медичному закладі для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Подію зафіксовано на боді-камеру №1.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом при розгляді справи порушено норми процесуального права, через відсутність належного його повідомлення про час та місце розгляду справи, внаслідок чого справу розглянуто без його участі, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Зазначає, що пояснення працівника поліції ОСОБА_2 , надані у судовому засіданні щодо підстав зупинки транспортного засобу, не узгоджуються із причиною зупинки, яку оголосив останній під час відеофіксації події.

Посилається на те, що відеозаписом події не зафіксовано та не доведено належними доказами факту порушення ним ПДР, що б надавало право працівникам поліції здійснити закону зупинку транспортного засобу відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Крім того зазначає, що працівниками поліції не роз`яснювались його права, зокрема право на адвокатську допомогу, що є порушенням його конституційних прав та права захист.

Звертає увагу суду, що в порушення положень ст. 266 КУпАП відеозапис, який міститься в матеріалах справи не є безперервним, внаслідок чого не відображає об`єктивних та повних обставин події, а тому не може бути належним доказом у справі. При цьому, в протоколі не зазначено інвентарного та номенклатурного номеру боді-камери, за допомогою якої фіксувались обставини події, а тому відеозапис не можна вважати належним та допустимим доказом у справі.

Наголошує, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення, співробітник поліції не відсторонив його від керування транспортним засобом, що є доказом відсутності у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що в порушення діючого законодавства та наказів МВС, протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою особою, оскільки місце вчинення адміністративного правопорушення, яке вказано у протоколі, не відноситься до території обслуговування СТПП ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

22 листопада 2023 року через канцелярію Запорізького апеляційного суду від ОСОБА_1 надішли доповнення до апеляційної скарги, в яких він вказує, що з відповіді на адвокатський запит йому стало відомо, що бодікамери №1 працівник поліції ОСОБА_2 для чергування 12 червня 2023 року не отримував, інвентаризаційний номер бодікамери в протоколі не зазначений.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою особою з порушенням правил територіальної юрисдикції.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просить постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що у вказаний в протоколі день та час за проханням свого колеги відвозив транспортний засіб на автомобільну стоянку. У зв`язку із технічними несправностями автомобіля, швидкість його руху становила приблизно 30 км/ч. Коли вони зупинились, до них підійшов працівник поліції та зауважив, що транспортний засіб у поганому стані. На що ОСОБА_1 повідомив, що це не його транспортний засіб. Після підійшов інший працівник поліції з вимогою відчинити багажне відділення автомобіля, а ОСОБА_1 сісти до автомобіля патрульної поліції. Бодікамери та нагрудні знаки у працівників поліції були відсутні. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про численні порушення ним правил дорожнього руху, зокрема не пристебнутий пасок безпеки, перетинання подвійної суцільної смуги. На що ОСОБА_1 заперечив, оскільки розмітка на дорозі взагалі була відсутня. Далі, працівник поліції сказав, що він вважає, що ОСОБА_1 порядна людина та вони його не будуть притягувати до відповідальності за вказані порушення ПДР, але потрібно проїхати 100-200 метрів. Він погодився, почав рух на транспортному засобі та здійснив зупинку. Після чого побачив, що працівник поліції знімає його із салону службового автомобіля на мобільний телефон. Він підійшов до працівника поліції, щоб забрати свій телефон та технічний паспорт, на що працівником поліції йому було повідомлено про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння. Далі працівник поліції почав здійснювати телефоні дзвінки, а ОСОБА_1 сказав чекати. Згодом під`їхав інший екіпаж працівників поліції, серед яких був ОСОБА_2 , та він мав при собі бодікамеру. ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 про наявність підстав вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонував йому пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився на запропоновані працівниками поліції огляди, внаслідок чого останні одразу вимкнули бодікамеру. Зв`язатися з адвокатом Валуєву Р.А. не вдалося. Після чого працівник поліції першого екіпажу покликав його та повідомив, що вилучать у нього транспортний засіб та накладуть багато штрафів. Він розгубився. Перший екіпаж поїхав. Працівник поліції другого екіпажу повідомив ОСОБА_1 , що все буде добре, потрібно відмовитись від запропонованих оглядів, на що ОСОБА_1 зазначив, що не вживав алкогольні напої. Коли приїхав батько ОСОБА_1 на місце події, поліцейський ОСОБА_2 почав здійснювати відео фіксацію, на що ОСОБА_1 зазначав, що не вживав алкогольні напої. Працівник поліції повідомив, що буде складений протокол. ОСОБА_1 просив працівника поліції надати можливість пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», на що йому було відмовлено. Зазначив, що вказана подія тривала 3-4 години.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кушнір О.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення,суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції суддя апеляційного суду не може погодитися у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції в повній мірі виконані не були.

При апеляційному розгляді справи про адміністративне правопорушення встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений не уповноваженою на те посадовою особою.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС від 06.11.2015 року № 1376, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції.

Апеляційним судом досліджено відповідь начальника ВП №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, надану на запит адвоката Кушнір О.М., з якої вбачається, що 12 червня 2023 року поліцейський СРПП ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, сержант поліції Євтушенко В.С. заступив на добове чергування в складі групи реагування патрульної поліції, згідно графіку чергування затвердженого начальником відділу. Даний наряд ніс чергування в Запорізькому районі Запорізької області в напрямку с. Біленьке.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №179717 від 12.06.2023 року, складений він за те, що ОСОБА_1 , 12.06.2023 року о 22.30 годині, в м. Запоріжжя по вул. Василя Сергієнка,7, керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіяного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу «Драгер Алкотест» 0681ARBL-0782 та у медичному закладі для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Подію зафіксовано на бодікамеру №1.

Отже, з протоколу вбачається, що обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відбувалися на території Хортицького району м. Запоріжжя, який не підпадає під територіальну юрисдикцію ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, співробітником якого є сержант поліції ОСОБА_2 .

З урахуванням вказаного посилання ОСОБА_1 на складання протоколу про адміністративне правопорушення не уповноваженою на те особою є обґрунтованими.

Одночасно слід відмітити, позицію Верховного Суду України, згідно якої визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14). А також позицію ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену у п.12 Постанови Пленуму від 17.10.2014 р. «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», згідно якої, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Крім того, перевіривши наведені фактичні обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах провадження докази, суддя апеляційного суду погоджується із наведеними вище доводами апеляційної скарги з приводу безпідставної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 , оскільки матеріали провадження не здатні спростувати позицію ОСОБА_1 про недотримання працівниками поліції вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Так, з дослідженого судом відеозапису події вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 було порушення правил дорожнього руху шляхом перетину суцільної смуги. Між тим, з відеозапису події, на якому зафіксований рух та зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 лінія розмітки у вигляді суцільної смуги на проїзній частини дороги відсутня.

Крім того, зазначена працівником поліції на відеозаписі події причина зупинки транспортного засобу не узгоджується з його ж поясненнями у судовому засіданні суду першої інстанції.

Окремо слід зауважити, що оглянуті відеозаписи демонструють, що транспортний засіб ОСОБА_4 безпосередньо після його зупинки та під час складання протоколу знаходиться в різних місцях.

Наведені обставини позбавили суд можливості спростувати пояснення ОСОБА_4 з приводу того, що його кілька разів зупиняли в різних місцях та він повторно здійснював керування транспортним засобом за вказівкою працівників поліції.

Отже фрагментарність доданого до протоколу відеозапису в даному конкретному випадку позбавила суд можливості спростувати пояснення особи, яка притягається до відповідальності з приводу того, що відомості, зазначені у протоколі, не відповідають дійсним обставинам справи.

Сукупність наведених вище обставин переконують суд у штучності створеної ситуації, і вочевидь не слугують підтвердженням провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за викладених у протоколі обставин.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним постанову судді скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 337/3324/23