Справа № 169/510/24
Провадження № 3/169/511/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року селище Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем-ремонтником в Приватному підприємстві «Захід»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Турійського районного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за частиною першою статті 184 КУпАП, ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має психічні розлади, а саме: не забезпечує їй необхідних умов життя, навчання, виховання, в результаті чого остання самовільно двічі залишила домівку 30 квітня 2024 року та 01 травня 2024 року і бродяжничала, що загрожувало її життю та здоров`ю.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою від 09 травня 2024 року (а. с. 22). Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань не подавав.

Враховуючи, що відповідно до положень частини другої статті 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 184КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, ОСОБА_1 обізнаний про наявність щодо нього судового провадження, зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, однак до суду не з`явився, то за таких обставин суддя вважає за можливе розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності останнього.

За змістом положень статей 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності і з`ясувати, чи було вчинено правопорушення та чи винна в цьому особа, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Частиною другою статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, умов проживання, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення до протоколу додано висновок по факту зникнення малолітньої ОСОБА_2 від 03 травня 2024 року, який не підписаний особою, яка його склала, письмові пояснення ОСОБА_1 від 30 квітня 2024 року та від 02 травня 2024 року, письмові пояснення ОСОБА_3 від 01 травня 2024 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 30 квітня 2024 року, письмові пояснення ОСОБА_4 від 30 квітня 2024 року, письмові пояснення ОСОБА_5 від 30 квітня 2024 року та письмові пояснення малолітньої ОСОБА_2 від 01 травня 2024 року, постанову судді Турійського районного суду Волинської області від 18 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

З матеріалів справи видно, що незабезпечення ОСОБА_1 необхідних умов життя, виховання та навчання дочки ОСОБА_2 полягало в тому, що остання пішла з місця проживання і не повідомила про своє місце знаходження нікого з рідних.

Підставою для порушення органом внутрішніх справ адміністративного провадження за частиною другою статті 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 стали заяви старшої дочки ОСОБА_1 ОСОБА_4 , від 30 квітня 2024 року та 01 травня 2024 року.

Аналіз диспозиції частини другої статті 184 КУпАП та викладених обставин справи в їх сукупності дає підстави для висновку, що зникнення дитини з місця проживання та звернення сестри дитини до уповноваженого правоохоронного органу за допомогою у пошуках дитини, яка має психічні розлади, не може бути доказом умисного ухилення батька, який в той час перебував на робочому місці, від належного виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини та не може достовірно й беззаперечно свідчити про свідоме й умисне нехтування ним своїми обов`язками.

Будь-які належні та допустимі докази на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законом батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та навчання своєї малолітньої дочки у матеріалах справи відсутні.

Факт належного виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків по вихованню дочки підтверджується також характеристикою з місця навчання ОСОБА_2 , відповідно до якої вона володіє навчальним матеріалом на середньому рівні, деколи бере участь у громадському житті класу та ліцею, проживає в багатодітній, неповній сім`ї, в якої складне матеріальне та соціальне становище.

Також, слід звернути увагу на те, що обставини бродяжництва дитини, про що вказано у протоколі, спростовуються письмовими поясненнями самої дитини, в яких вона вказала, що дійсно пішла гуляти з друзями і нікому про це не сказала, та письмовими поясненнями ОСОБА_5 , зі змісту яких видно, що ОСОБА_6 є однокласницею її дітей та 30 квітня приходила до них додому.

Наведені обставини свідчать про формальний підхід органу, який порушив це провадження, до встановлення і з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналіз наведених вище обставин та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП, та про доведеність його винуватості у вчиненні цього правопорушення.

Будь-які належні, допустимі і беззаперечні докази на спростування вищевказаного в матеріалах справи відсутні.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 184, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя