Справа №521/5614/24
Номер провадження 3/521/4466/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Крижановський О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КпАП України, суд

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 104501 від 26.03.2024 року вбачається, що 26.03.2024 року о 00:10 гр. ОСОБА_1 який знаходиться під адміністративним наглядом був відсутній за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду.

За даним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

До суду особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 не з`явився. Повідомлявся шляхом направлення смс-повістки на контактний номер телефону, що вказаний в протоколі. Крім, того, інформація про дату, час та місце судового засідання було оприлюднено на офіційному сайті суду, співробітниками поліції явку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, не забезпечено.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 до суду не з`явився, суд оцінює таку поведінку останнього, як небажання особисто прийняти участь у розгляді справи в суді, тому з метою розгляду справи до спливу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, справу необхідно розглянути в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних доказів.

Зазначені висновки повністю узгоджуються з позицією ЄСПЛ, який наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд приходить до наступного.

За ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП (Порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення).

З протоколу про адміністративне правопорушення не можливо встановити ступінь вини, майновий стан, соціальні зв`язки особи, у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення та фабула адміністративного правопорушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_1 не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 187 КУпАП та не містить такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони даного правопорушення, як «повторність».

Судом встановлено, що жодного доказу в розумінні ст. 251 КУпАП, а саме копії постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року за ч. 1 ст. 187 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, матеріали справи не містять.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що до протоколу не долучено належних доказів того, що гр. ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення встановлених відносно нього правил адміністративного нагляду.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Оскільки, згідно правової позиції, висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі №489/4827/16а, свідчення службової особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України,ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Вищевикладене свідчить про не дотримання відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 без його участі, внаслідок якого провадження закрито з реабілітуючих підстав за відсутністю складу адміністративного правопорушення, є пропорційним визначеним цілям Кодексу про адміністративні правопорушення, не порушує його права.

Керуючись ст.ст. 187, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 187 КпАП України закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: Крижановський О.В.