Справа № 307/2119/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч.1, ч. 1 ст.185-10 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Ціпле І.Ю. інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 (Вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) гривень.

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400, 00 (Три тисячі чотириста гривень 00 копійок) гривень без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400, 00 (Три тисячі чотириста гривень 00 копійок) гривень без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 гривень.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 10 травня 2024 року близько 18 год. 40 хв. прикордонним нарядом «Група Реагування» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) на напрямку прикордонного знаку № 287 (територія Солотвинської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області) на відстані близько 200 метрів до лінії державного кордону, в межах прикордонної смуги, був виявлений та затриманий за спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, ч. 2 ст. 23 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 10 травня 2024 року близько 18 год. 40 хв. прикордонним нарядом «Група Реагування» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) на напрямку прикордонного знаку № 287 на відстані близько 200 метрів від лінії державного кордону (територія Солотвинської об`єднаної територіальної громади Тячівського району Закарпатської області) був виявлений та в подальшому затриманий при спробі незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску, який після виявлення не виконав неодноразово повторювану законну вимогу солдата ОСОБА_2 , який виконував обов`язки старшого прикордонного наряду «Прикордонний патруль» із завданням контролю за дотриманням правил прикордонного режиму, шляхом перевірки документів та наявності відповідного дозволу у осіб, які пересуваються прикордонною смугою, відмовився пред"явити для огляду документи, які посвідчують особу, та продовжив рух в сторону державного кордону, після чого був затриманий. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 11 «Положення про прикордонний режим», затвердженого Постановою КМУ від 27 липня 1998 року за № 1147, ч. 2 ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України» від 19 червня 2003 року, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Ціпле І.Ю., інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду. У апеляційній скарзі вказує на те, що висновки суду, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи.

Від захисника Ціпле І.Ю. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.185-10, ч.1 ст.204-1 КУпАП, стверджується: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 147120 від 11 травня 2024 року, в протоколі про адміністративне затримання від 10 травня 2024 року, фототаблиці про його затримання 09 травня 2024 року за спробу незаконного перетинання державного кордону в межах 290 прикордонного знаку, в протоколі особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 10 травня 2024 року та в довідці щодо проведення опитування громадянина України ОСОБА_1 , а також іншими матеріалами справи.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.185-10, ч.1 ст.204-1 КУпАП, належними та допустимими доказами, які були досліджені місцевим та апеляційним судами.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, місцевий суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, згідно з якими адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Даних, що ОСОБА_1 раніше притягувався за адміністративні правопорушення матеріали справи не містять.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відсутні, майнова шкода ним не заподіяна.

Тому, з урахуванням зазначених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчинених ним правопорушень, обмежившись усним зауваженням відповідно до положень ст.22 КУпАП.

Також, незважаючи на наявність формального складу адміністративних правопорушень, у матеріалах справи відсутні дані про те, що діями ОСОБА_1 спричинено велику шкоду та завдано значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчинених ним адміністративних правопорушень, на підставі ст.22 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Застосування такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Ціпле І.Ю. інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2024 року - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185-10, ч.1 ст.204-1 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага