ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Русєвої А.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Тищука В.В.,

захисника Ілянда О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Туреччини, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

28.12.2023 року о 22:01 год. в м. Одеса, вул. Семінарська, 20, керував транспортним засобом «Opel Astra», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, зокрема: звужені зіниці очей, що погано реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, незважаючи на належне сповіщення про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, жодних клопотань не надавав, у зв`язку із чим, суд з`ясувавши думку захисника, вважає за можливе розгляд здійснити за відсутності ОСОБА_4 . При цьому, суд враховує, що участь особи, яка притягується до відповідальності у такій категорії справ обов`язковою не є, а участь ОСОБА_5 в судовому засіданні забезпечена участю його захисника.

У судовому засіданні захисник Ілянда О.І. зазначила, що ОСОБА_3 не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки він не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Так, захисник зазначила, що після зупинки ОСОБА_3 повідомив, що є іноземцем та не розуміє українську мову, проте незважаючи на це співробітники поліції не залучили перекладача та захисника. Окрім того, з долученого до протоколу відеозапису, вбачається, що один із співробітників запропонував ОСОБА_6 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився, та пройшов такий огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, проте співробітниками поліції до матеріалів справи не долучено чек приладу «Драгер». В подальшому, працівники поліції запропонували ОСОБА_6 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікарні, та повідомили, що необхідно проїхати на їх автомобілі до лікарні, проте не роз`яснили ОСОБА_6 його прав, а також насідків щодо відмови від проходження такого огляду. Так, співробітники поліції штучно створили умови для відмови ОСОБА_5 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки змушували їхати з ними та залишити автомобіль разом із дівчиною ОСОБА_4 .

Заслухавши захисника, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив докази, зібрані у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Так, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного правопорушення, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №732428 від 28.12.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_3 28.12.2023 року о 22:01 год. в м. Одеса, вул. Семінарська, 20, керував транспортним засобом «Opel Astra», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, зокрема: звужені зіниці очей, що погано реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 28.12.2023 року, згідно якого у результаті огляду ОСОБА_3 , проведеного поліцейськими, у останнього виявлені ознаки сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук;

- відеозаписом долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що на місці зупинки працівниками патрульної поліції було запропоновано ОСОБА_6 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_3 відмовився, проте у подальшому сів до автомобіля патрульної поліції та проїхав з ними до медичного закладу. Разом із цим, біля автомобіля патрульної поліції біля медичного закладу ОСОБА_3 ще раз відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Окрім того, з вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 цілком розумів, що відбувається, спілкувався із співробітниками патрульної поліції, при цьому не вимагав залучення йому перекладача. Також, ОСОБА_3 повідомив, що працює викладачем з міжнародного права в МГУ. Більш того, ОСОБА_3 отримав посвідчення водія в Україні. Всі ці обставини свідчать про те, що притягуваний розуміє українську мову, що спростовує твердження захисника щодо не розуміння ОСОБА_3 української мови.

Що стосується тверджень сторони захисту щодо не долучення до матеріалів справи чеку приладу «Драгер» за результатами проведення огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп`яніння, суд зауважує на тому, що матеріали адміністративної справи складені саме за відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому співробітники поліції не були зобов`язані долучати такий чек приладу «Драгер» до матеріалів справи.

Окрім того, працівниками патрульної поліції було роз`яснено ОСОБА_3 , що у випадку відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який в подальшому разом із зібраними матеріалами буде направлено до суду для подальшого розгляду та ухвалення рішення, у зв`язку із чим твердження сторони захисту щодо не роз`яснення наслідків відмови є безпідставними.

Водночас, судом приймаються до уваги посилання сторони захисту щодо не роз`яснення ОСОБА_6 його прав та обов`язків працівниками патрульної поліції, проте зауважує, що зазначена обставина не може свідчити про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, судом компенсовано притягуваному таке право та вжито всіх заходів для реалізації притягуваним його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі право на залучення захисника, і, такий недолік, допущений з боку поліцейських не спростовує в цілому доведеності порушення притягуваним п. 2.5 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, за встановлених судом обставин та досліджених доказів, суд приходить до однозначного висновку, що незважаючи на невизнання вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, його вина у відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відтак, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, його вина підтверджена в суді належними та допустимим доказами.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та про доведеність вини ОСОБА_3 в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №732428 від 28.12.2023 року, ОСОБА_3 28.12.2023 року о 22:01 год. в м. Одеса, вул. Семінарська, 20, керував транспортним засобом «Opel Astra», державні номерні знаки НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, зокрема: звужені зіниці очей, що погано реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, порушивши п. 2.5 ПДР України.

Зі змісту ч.1 ст.266 КУпАП, оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 4 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки наркотичного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких визначено: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість; зіниці очей, які не реагують на світло, що і було виявлено поліцейським у притягуваного ОСОБА_3 , а тому були підставою для проведення його огляду.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З викладеного слідує, що ОСОБА_3 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на вимогу поліцейського від проходження такого огляду відмовився.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд вважає необґрунтованою позицію ОСОБА_5 про його невинуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки така його позиція була спростована дослідженими судом доказами та визнає її такою, яка переслідує мету уникнути відповідальності за вчинене.

Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Судом враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_3 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_3 , а також безальтернативну санкцію ч.1ст.130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_3 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

20.12.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/241/24

Номер провадження №3/522/207/24

Головуючий суддя Русєва А.С.