Справа № 331/7344/23
Провадження № 3/331/46/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №621292 від 28.10.2023 року, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, тимчасово не працевлаштованого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №621292 від 28.10.2023 року 27.10.2023 року о 22-11 годин в м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Гоголя біля буд. 32 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET LACETTI державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці ока, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога, на що водій відповів згодою. Результат огляду відмова від проходження, що підтверджується висновком №977 від 28.10.2023 року. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування без порушень ПДР України, про повторність попереджений.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

До судового розгляду до суду звернувся адвокат, який діє в інтересах ОСОБА_1 ОСОБА_2 з клопотанням про відкладення розгляду протоколу у зв`язку із наданням можливості ознайомитись із матеріалами справи.

У судові засідання 05.01.2024, 07.02.2024, 01.03.2024, 25.03.2024, 18.04.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену у протоколі.

Крім того, відомості про час розгляду справи оприлюднені на офіційному сайті Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, який є загальнодоступним. При цьому, ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність в суді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не виконує процесуального обов`язку щодо своєчасної явки до суду за викликом, не повідомляє про причини неявки, клопотань по відкладення розгляду справи із зазначенням причин неможливості розгляду справи не надає, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, 18.04.2024 року адвокат Щасливий О.Р. надав письмові пояснення. Відповідно до пояснень, ОСОБА_1 при доставленні його до медичного закладу не відмовлявся від проходження медичного огляду у лікаря нарколога, а не зміг надати фізіологічні зразки для проведення дослідження, через що це не може розцінюватись як відмова.

Окрім того, адвокат звернув увагу на те, що окрім сечі, лікар міг відібрати інші біологічні зразки для проведення дослідження, чого зроблено не було. Сумнівними також адвокат вважає ознаки сп`яніння, на які посилається патрульний поліцейський в фабулі протоколу.

На підставі вищевикладеного, адвокат Щасливий О.Р. просив закрити провадження по справі за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п. 2.5. водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Отже Правилами дорожнього руху на особу, які є водієм покладаються додаткові обов`язки та обмеження, яких вона повинна дотримуватися у зв`язку із тим, що експлуатує об`єкт підвищеної небезпеки.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Тобто, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є керування транспортним засобом та відмова особи, яка керує таким засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Виконання вищевказаного пункту 2.5. Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Судом було досліджені наступні докази:

-Протокол від 28.10.2023 року серії ААД №621292, згідно якого ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР;

-Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 27.10.2023 року, згідно якого огляд із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest drager 6820 не проводився у зв`язку із наявністю ознак наркотичного сп`яніння;

-Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 27.10.2023 №9776, відповідно до якого станом на 22-45 годин лікарем ОСОБА_3 була зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду;

-Відеозапис з бодікамери поліцейського 475315, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу CHEVROLET LACETTI державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .. Працівниками патрульної поліції під час спілкування з ОСОБА_1 було повідомлено щодо наявності підстав вважати, що останній керував транспортним засобом в стані сп`яніння через що було висунуто вимогу пройти огляд та проїхати до медичного закладу, на що останній погодився. На позначці часу «22:49:23» ОСОБА_1 повідомляє, що не може здати зразки сечі, адже нещодавно вже спорожнювався. ОСОБА_1 було роз`яснено ст. 268 КУпАП та права відповідно до Конституції України, повідомлено, що відносно нього буде складено протокол, після складання останнього було ознайомлено із протоколом.

Щодо тверджень щодо того, що на відеозаписі не має доказів перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, то суд зазначає, що працівниками патрульної поліції проводиться попередній огляд особи з виявленням можливих ознак сп`яніння, на підставі якого вже оголошується вимога про перевірку на стан сп`яніння, зважаючи на те, яке сп`яніння могло бути виявлене.

Перевіряючи доводи захисника щодо можливості відібрання інших біологічних зразків, суд зазначає, що згідно з Інструкцією про порядок відбору біологічних зразків для дослідження на наявність в організмі наркотичних речовин, повинна бути відібрана саме сеча. Кров береться у осіб, які перебувають у несвідомому стані після ДТП. ОСОБА_1 до таких осіб не відносився.

Однак, як вище зазначив суд, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляд проводиться: лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Поліцейський забезпечує проведення огляду водія

транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж

протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1-4 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а наявність свідків є обов`язковою.

Так, при дослідженні матеріалів, судом були наступні неточності в матеріалах справи.

Протокол складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП складений 28.10.2023 року о 01-05 годин, відповідно до висновкулікаря КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_3 стосовно проходження медичного огляду ОСОБА_1 та надання ним відмови від проходження огляду вказує на надання ним такої відмови о 22 годині 45 хвилин. Попри це, згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на позначці часу «22:49:23» ОСОБА_1 вказує, що не може здати зразок сечі, адже нещодавно вже ходив до туалету. ОСОБА_1 дають час для можливості здати біологічний зразок. Потім, на позначці часу «00:50:20» наступного дня ОСОБА_1 разом із поліцейськими приходить до лікаря нарколога та знов повідомляє, що не може здати зразок.

Тобто на час, коли нібито ОСОБА_1 була надана відмова від проходження медичного огляду, такої відмови не було.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази, які безпосередньо надають суду можливість встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, тому суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 30, 34, 35, ст.130, 283-284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в йогодіях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц