Справа № 152/668/24
Провадження № 33/801/560/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Роздорожна А. Г.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 31 травня 2024 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 31 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі статті 30 КУпАП ОСОБА_1 до призначеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами приєднано невідбуту частину стягнення за постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 31 липня 2023 року, остаточно визначивши йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки два місяці десть днів.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

У скарзі зазначає, що наявний в матеріалах справи відеозапис не свідчить про вчинення ним інкримінованого йому правопорушення, оскільки під час спілкування з поліцейськими водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці. Нібито наявність у нього запаху з порожнини спростовується показами свідків, що були допитані в судовому засіданні, пояснення яких з незрозумілих причин не були взяті до уваги судом. Ознаки сп`яніння водієм не перевірялися. Матеріали справи не містять доказів, за допомогою яких можна було б встановити, на який технічний пристрій було здійснено відеозапис. Якщо відеозапис було вчинено з нагрудної камери поліцейського, то він все одно не може бути належним доказом, оскільки він не є безперервним. На відеозаписі не зафіксовано момент складання протоколу, оскільки він складався набагато пізніше самої події. Він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки у зв`язку з тим, що поліцейські викликали в нього недовіру, але у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я навпаки був згоден на проходження огляду. Поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу.

У судове засідання, призначене на 25 червня 2024 року, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, часі і місце розгляду справи повідомлений (а.с.39).

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, визначені ст. 294 КУпАП, а також те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, апеляційний суд дійшов до висновку про наявність підстав для розгляду справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №054121, складеного поліцейським СРПП ВП №2 Жмеринського РВП старшим сержантом поліції Гнатюком В.А., 29 квітня 2024 року о 00 год. 07 хв. в м. Шаргород по вул. Героїв Майдану водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «YAMAHA» з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest» Драгер «ARBL №0879» та в медичному закладі КНП «Шаргородська міська лікарня» водій відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор, чим повторно вчинив протягом року правопорушення.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частиною другою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

- відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи :протоколом про адміністративне правопорушення від 29 квітня 2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 29 квітня 2024 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 квітня 2024 року; копією постанови Шаргородського районного суду Вінницької області від 31 липня 2023 року у справі №152/975/23, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; відеозаписами з нагрудної бодікамери поліцейського на DVD-R.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки поліцейські викликали в нього недовіру, однак, погодився пройти такий огляд у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я.

Вказані доводи відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду регламентована Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

У пункті 3 вказаного Порядку зазначено, що огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);

- лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).

Тобто, підставою для складання протоколу є факт відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує факту відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак, заперечує факт відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №054121 від 29 квітня 2024 року зазначено суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин, зокрема зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі КНП «Шаргородська міська лікарня».

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, а відтак погодився з викладеними в ньому обставинами. Натомість, від надання пояснень відмовився.

З відеозапису з портативного відеореєстратора (нагрудної камери) встановлено, що поліцейськими в комендантську годину було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .. Під час спілкування поліцейським у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився, оскільки не довіряє вказаному приладу. На що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «Шаргородська міська лікарня», на що ОСОБА_1 також відмовився, зазначивши, що від проходження огляду не відмовляється і згоден пройти такий огляд лише разом із оглядом самих поліцейських. Після неодноразової пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (більше п`яти разів) поліцейський повідомив, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, вказаним підтверджується та обставина, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Такого порядку, як проходження огляду водія одночасно з оглядом поліцейських законом не передбачено.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини узгоджуються із обставинами, які відображені на відеозаписі.

Відтак, вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги з приводу того, що наявність у ОСОБА_1 такої ознаки алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини, спростовується показами свідків, оскільки виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння є виключно прерогативою поліцейського, наявність яких в свою чергу є підставою для проведення огляду на стан сп`яніння.

Суд першої інстанції відхилив доводи свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були надані ними в судовому засіданні, навівши відповідне обґрунтування.

Зазначаючи про те, що з матеріалів справи не можливо встановити, на який саме технічний засіб було здійснено відеозапис, ОСОБА_1 не зазначає, як ця обставина впливає на факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт ненадання безперервного відеозапису не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду, і які узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності.

ОСОБА_1 не заперечує зафіксованих на відеозаписі обставин, не зазначає, що такі обставини не відповідають дійсності, як і не зазначає, які саме обставини не зафіксовані на відео.

Твердження ОСОБА_1 з приводу того, що момент складання протоколу про адміністративне правопорушення не зафіксований на відео є безпідставними, оскільки спростовуються самим відеозаписом, з якого слідує, що протокол складався у присутності ОСОБА_1 і вказане зафіксовано на відео.

Що стосується доводів апеляційної скарги про обов`язок поліцейського повідомити причину зупинки, то апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідності з`ясовувати причину зупинки немає, по-друге, як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 було повідомлено про причину зупинки та винесено відносно нього постанову за порушення Правил дорожнього руху (ч.5 ст.121 КУпАП) (а.с.5,10).

Підсумовуючи апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив матеріали справи та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 31 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало