ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., з секретарем Шелкопляс В.В., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 177874 від 20.11.2024 року, який надійшов з Управління патрульної поліції в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 о 08 годині 00 хвилин 20.11.2024 року в м. Одесі, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21013» д.н. НОМЕР_2 , по вул. М. Боровського, при виїзді з прибудинкової території біля буд. 28, не надав перевагу у русі авто «Volkswagen» д.н. НОМЕР_3 , який рухався по вул. Миколи Боровського, як наслідок чого ОСОБА_1 скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. В наслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За даним фактом співробітниками поліції складено протокол серії ЕПР1 № 177874 від 20.11.2024 року про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, вину визнав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності і її дії суддя кваліфікує за ст. 124 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух», єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п. 10.2 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає..

Обставини правопорушення та вина порушниці підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 177874 від 20.11.2024 року, письмовими поясненнями водіїв, схемою місця ДТП від 20.11.2024 року, поясненнями водіїв від 20.11.2024 року

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, діючи з необережності порушила вимоги п.10.2 ПДР України, та такі його дії знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками. Його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є доведеною та підтверджується даними, встановленими за наслідками дослідження схеми ДТП, пояснень учасників пригоди тощо.

Відповідно до санкції ст. 124 КУпАП, за вказане правопорушення передбачено накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 23 КУпАП передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність суддею при розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу правопорушника, визнання ним вини, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для ОСОБА_1 буде накладення штрафу в межах санкції статті 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9-11, 23, 33, 124, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, СУДДЯ, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 307 КУпАП (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред`явлення постанови до виконання в частині стягнення судового збору 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: І.А. Бобуйок