Справа№464/1703/24
пр.№ 3/464/805/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2024 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Заремби О.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, неодруженої, працюючої провідником далекого сполучення пасажирського вагона депо Львів, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2КУпАП,

встановила:

на розгляд Сихівського районного суду м. Львова надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА №343459 від 23.02.2024 відповідно до якого ОСОБА_1 , будучи протягом року підданою адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2КУпАП, 23.02.2024 о 18.29 год. на АДРЕСА_1 вчинила домашнє економічне насильство, а саме умисно не впускала сестру ОСОБА_2 до квартири, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнала та пояснила, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із сестрою ОСОБА_2 та її співмешканцем ОСОБА_3 . При цьому зазначила, що заперечує, щоб ОСОБА_3 , який не є власником даного житла та не зареєстрований у такому, проживав разом із ними, так як останній негативно впливає на її сестру, у зв`язку із чим у них виникли неприязні стосунки, наявні постійні конфлікти, що стало підставою для звернення до суду з заявою про видачу обмежувального припису, за результатами розгляду якої суд прийшов до переконання про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 строком на три місяці із забороною перебувати за її місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 23.02.2024, коли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали намір зайти до квартири, вона зачинила двері, тим самим заборонила йому заходити, після чого, ОСОБА_2 викликала працівників поліції. Разом з тим вказала, що забороняла заходити в помешкання саме ОСОБА_3 , однак наміру не впускати сестру до квартири не мала.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення про те, що проживає у квартирі АДРЕСА_2 разом зі співмешканцем ОСОБА_3 , де також мешкає її сестра ОСОБА_1 23.02.2024 після приготування вечері вийшли із ОСОБА_3 гуляти з собакою, однак, коли повернулись, ОСОБА_1 закрила двері та не пускала їх до квартири, а тому їй довелось викликати працівників поліції. Вказала, що у них з сестрою наявний тривалий конфлікт, крім того остання проти того, щоб ОСОБА_3 проживав разом з ними, намагається його вигнати. Після приїзду патрульних, ОСОБА_1 при працівниках поліції накинулась на ОСОБА_3 та почала його бити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУПАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №343459 від 23.02.2024, рапортом від 23.02.2024, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 23.02.2024, даними форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 23.02.2024, копією заяви потерпілої ОСОБА_2 від 23.02.2024.

Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Одночасно, відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про малозначність діяння, вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить того, що така малозначність має полягати в сукупності трьох умов:

1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу правопорушення, передбаченого законом про адміністративну відповідальність, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад правопорушення;

2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки чи шкоди, яка є типовою для певного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;

3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

Беручи до уваги те, що хоча дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, формально містять ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП, однак вчиненим не завдано шкоди суспільству, відсутність негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, а також обставини справи, які вказують на малозначність вчиненого правопорушення, які встановлені з пояснень учасників справи, зокрема те, що дії, вчинені 23.02.2024 ОСОБА_1 , а саме недопуск потерпілої ОСОБА_2 до квартири, спричинені відсутністю згоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на проживання співмешканця потерпілої, з яким у неї наявний конфлікт, у даному помешканні, приходжу до висновку про можливість на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

При цьому слід звернути увагу на те, що звільнення від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення та оголошення порушнику усного зауваження в конкретному випадку є доцільним, а також є важливим засобом реалізації судом принципу гуманізму та індивідуалізації відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247цього Кодексу.

На підставі ст. 22, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.