Житомирський апеляційний суд
Справа №295/911/24 Головуючий у 1-й інст. Панченко Г. В.
Номер провадження №33/4805/1263/24
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Кушніренка Андрія Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 12 червня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Богунського районного суду м.Житомира від 12 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 06.01.2024 о 00 год 04 хв в м.Житомирі, вул.Покровська, 159, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Sonata державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у медичному закладі КНП «ОМЦ`ЖОР, водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Кушніренко А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. На його думку, матеріали справи не містять доказів правомірності зупинки транспортного засобу, а також законності вимоги поліцейського про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, враховуючи відсутність у нього відповідних ознак. Також вказав на інші порушення, допущені працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та оформлення адміністративних матеріалів, упередженість працівників поліції. Зазначив, що судове рішення ґрунтується на неналежних та недопустимих доказах.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що вимоги постанови Житомирського апеляційного суду від 08.08.2024 року були виконані.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового ОСОБА_1 та його захисник Кушніренко А.В. до суду апеляційної інстанції повторно не з`явились. Про причини неявки не повідомили, будь-яких клопотань не надсилали, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутність, що відповідає ч.6 ст.294 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у медичному закладі.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 Розділу ІІ).

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД №608968 від 06.01.2024 вбачається, що ОСОБА_1 06.01.2024 о 00 год 04 хв в м.Житомирі, вул.Покровська, 159, керував транспортним засобом Hyundai Sonata державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП «ОМЦ`ЖОР, водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість до КНП «ОМСЦ» ЖОР від 06.01.2024; рапортом старшого лейтенанта поліції інспектора взводу №2 роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП О.Лавренчука від 06.01.2024; розпискою від 06.01.2024, у якій ОСОБА_1 зобов`язується не керувати транспортними засобами до повного витвереження; наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку, і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Наявний в матеріалах справи відеозапис фіксації обставин події є безперервним, не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи, а тому є належним і допустимим.

З відеозапису вбачається, що у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння, про що було повідомлено водія, останньому запропоновано пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, проте виконати законну вимогу працівника поліції ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР.

Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі-Інструкція), поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції, а тому доводи апеляційної скарги у частині відсутності у ОСОБА_1 видимих ознак наркотичного сп`яніння та відсутності підстав для проведення відповідного огляду не є слушними.

Відеозапис свідчить, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених працівниками поліції процесуальних документів - недопустимими доказами, не встановлено.

Не вручення ОСОБА_1 направлення на проходження медичного огляду не є обставиною, яка виключає винуватість ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився від такого огляду, та не є порушенням, яке має наслідком визнання огляду недійсним.

При цьому, зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 відповідала вимогам ч.7 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», була обумовлена порушенням водієм ПДР (п.31.4.3.а - не працював покажчик стоп сигналу), про що було проінформовано водія. Тому, подальші дії ОСОБА_1 регламентувалися нормами п.2.5 ПДР та не знаходяться у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції стосовно зупинки автомобіля. Як правильно зазначив суддя місцевого суду, відеозаписом підтверджено, що транспортний засіб Hyundai Sonata, яким керував ОСОБА_1 , містить технічну несправність та здійснює рух, з непрацюючим покажчиком лівого стоп сигналу, що водій не заперечував, як і не заперечував факт керування в період дії комендантської години.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, оскількидостовірність викладених у рапорті старшого лейтенанта поліції інспектора взводу №2 роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП О.Лавренчука від 06.01.2024 даних узгоджуються з іншими матеріалами справи та не спростована особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, і її захисником.

Факт наявності у працівників поліції інформації про те, що особа раніше вчиняла аналогічні правопорушення, не може безумовно свідчити про їх упередженість, а належних і допустимих доказів на підтвердження таких обставин, крім відповідних доводів у апеляційній скарзі, матеріали справи не містять, а захисником та ОСОБА_1 не надано.

Доводи апелянта про неправомірне оформлення матеріалів під час повітряної тривоги, не виключає допустимості складених процесуальних документів та винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Дії поліцейських щодо незабезпечення безпеки ОСОБА_1 не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

постановив:

Клопотання адвоката Кушніренка Андрія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м.Житомира від 12 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Кушніренка Андрія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м.Житомира від 12 червня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич