СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/8881/24
пр. № 3/759/3294/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Поплавська О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 13.04.2024 приблизно о 22:40 в м. Києві по Кільцевій дорозі, 15-А, керував транспортним засобом «БМВ» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи сповіщався засобами зв`язку. Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розгляд справи про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про судовий розгляд справи стосовно неї. В своїх рішеннях у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України" ЄСПЛ наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити всіх заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

Зважаючи на те, що судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення права водія на доступ до правосуддя та можливості реалізувати своє право на захист, враховуючи правила ст. ст. 268, 277 КУпАП, у зв`язку з тим, що в справі є достатні дані про його обізнаність зі своїми правами, про місце розгляду справи в суді, відсутні заяви, клопотання, які перешкоджають розгляду справи, суддя розглянув дану справу у відсутності водія, вважаючи, що за наведених обставин його право на захист порушено не буде, оскільки під час розгляду справи був присутній адвокат Пронін О.А. який представляє інтереси ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник правопорушника - адвокат Пронін О.А. просив закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що матеріали справи не містять жодних доказів про керування ОСОБА_1 автомобілем, а також послався на те, що останній не відмовлявся від проходження огляду, його не було відсторонено від керування транспортним засобом та не надано можливості скористатись правовою допомогою при складанні протоколу.

Заслухавши думку адвоката Проніна О.А., дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами).

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вказаною Інструкцією визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу 1 Інструкції).

Таким чином, встановивши, що є підстави вважати, що особа, яка керує таким засобом, перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або з ознаками такого стану, передбаченими п. 3, п. 4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський зобов`язаний висунути такій особі вимогу про проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і така особа підлягає огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, для притягнення особи, яка керує транспортним засобом, до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння, та відмовилась від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 863199 від 13.04.2024, в якому зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Відповідно до відеозапису з нагрудних камер (відеореєстратора) 472903 та 472268 працівників патрульної поліції, з вбачається, що працівники поліції 13.04.2023 повідомили ОСОБА_1 причину зупинки, та в бесіді з останнім виявили зазначили наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння (22:42:54) та неодноразово у період часу з 22:42:59 до 23:04:45 (зокрема, о 22:24:59, 22:43:20, 22:43:30, 22:44:13, 22:44:47, 22:47:30, 22:48:20, 22:48:57, 22:52:29, 22:54:10, 22:54:46, 22:55:06, 22:55:19, 22:58:20, 22:59:00, 23:01:29, 23:02:10, 23:04:45) пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або у лікаря-нарколога, однак ОСОБА_1 спочатку ухилявся від відповіді, після чого погодився на проходження огляду, однак до лікаря нарколога з працівниками поліції не прослідував, при цьому працівник поліції неодноразово (22:49:27, 23:00:03, 23:00:29) попереджували, що такі дії особи будуть кваліфіковані як пасивна відмова від огляду, та о 23:05:05 поліцейський остаточно фіксує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, у зв`язку з пасивною відмовою від проходженням такого огляду.

Отже, з відеозапису, який є об`єктивним доказом у справі та не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, вбачається, що дії ОСОБА_1 , якому неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у лікаря нарколога, були спрямовані саме на уникнення такого огляду, враховуючи, що протягом тривалого часу ОСОБА_1 лише висував умови працівникам поліції, однак до лікаря нарколога з працівниками поліції не прослідував, що обґрунтовано розцінено, як відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку. Будь-яких порушень з боку працівників поліції зазначений відеозапис не містить, в тому числі і порушень чи обмежень прав ОСОБА_1 , якому неодноразово роз`яснювались його права та обов`язки щодо необхідності проходження огляду у передбаченому законом порядку та відмови у проходженні такого огляду, а також наслідки пасивної відмови. Таким чином, доводи захисника в частині того що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду є неспроможними.

Посилання захисника щодо відсутності та недолучення до матеріалів справи акту медичного огляду, суд уважає необґрунтованими та такими, що не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, адже вимогами пункту 19 Розділу ІІІ Інструкції чітко передбачено, що акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я, а його долучення до протоколу про адміністративне правопорушення вимогами закону не передбачено.

Посилання захисника на невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, спростовується відеозаписом (22:52:20) на якому зафіксовано роз`яснення поліцейського ОСОБА_1 про відсторонення його від права керування автомобілем.

Що стосується доводів захисника про порушення процесуальних прав ОСОБА_1 , то вони є безпідставними, і спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (23:05:56 відеозапису), оскільки його права були роз`яснені та забезпечені шляхом залучення захисника під час розгляду справи. Більше того, під час складання протоколу ОСОБА_1 не повідомляв поліцейським про бажання залучити захисника для складання даного адміністративного матеріалу.

Доводи захисника в частині ненадання доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суддя вважає не обґрунтованим, оскільки відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зупинився в м. Києві по Кільцевій дорозі.

Факт керування автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 не заперечував на місці зупинки, поводив себе як водій, вказуючи працівникам поліції, що він підвозить брата дружини який приїхав з фронту(22:42:50), та на протязі часу спілкування з поліцейськими, заперечував факт порушення ним ПДР в частині перевищення швидкості під час керування зазначеним автомобілем та неподання сигналу покажчика повороту за що працівниками поліції було винесено постанову серії ЕНА № 1904291 від 13.04.2024, можливе оскарження якої не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника в частині неповноти відеозапису досліджуваних подій не заслуговують на увагу, оскільки відеозаписом зафіксовані події з моменту початку спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , після його зупинки, на місці зупинки транспортного засобу та до кінця складання адміністративного матеріалу, що повністю фіксує перебіг подій за участю ОСОБА_1 .

Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надано.

Всі інші доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що за відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного стягнення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень, особу порушника, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн., 60 (шістдесят) коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : О.В. Поплавська