Справа № 450/728/24 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 33/811/745/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2024 року,

встановив:

постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 40800 (сорок тисяч вісімсот гривень) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Стягнуто ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 02.02.2024 року о 23 год. 55 хв. на А/Д Київ-Чоп, 535 км., керував автомобілем, MERCEDES-BENZ 300D, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким т.з. без посвідчення водія. Протягом року також притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.1а ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2024 року;

В обґрунтування апеляційних вимог, покликається на те, що призначене судом покарання в частині позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 років є занадто суворим і таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним адміністративного правопорушення, враховуючи обставини вчинення, які не залежали від його волі.

Апелянт зазначає, що він має посвідчення на постійне проживання в Україні та до цього часу користувався водійським посвідченням виданим у російській федерації із датою закінчення строку дійсності такого посвідчення до 04.12.2022 року.

У зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну, він не мав можливості продовжити дію посвідчення, оскільки не міг виїхати в росію через страх за своє життя.

Апелянт просить призначити покарання без позбавлення права керування транспортними засобами і без оплатного вилучення транспортного засобу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі наявні в матеріалах справи докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №570119 від 03.02.2024 року; рапортом від 03.02.2024 року; довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Дяків Н. від 07.02.2024 року про те, що згідно інформаційного порталу Національної поліції України, підсистеми «Пошук посвідчення водія», відсутні відомості щодо отримання посвідчення водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідкою старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Дяків Н. від 08.02.2024 року про те, що за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортні засобі на території України не зареєстровані; довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області Дяків Н. від 08.02.2024 року про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягався 27.02.2023 року управління патрульної поліції у Л/о до адміністративної відповідальності за скоєння 27.02.2023 року правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн.; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №136427 від 03.02.2024 року.

Отже, винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду першої інстанції доказами.

Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок судді про доведеність ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки склад вчиненого адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, враховуючи викладене, а також особу правопорушника ОСОБА_1 , який неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, зокрема за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, відтак апеляційний суд вважає адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, та в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 09 квітня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА