Справа № 350/1209/24
Провадження № 33/4808/1172/24
Категорія ст.184 ч.3 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави, а також стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення строку на апеляційне оскарження разом із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 вказує, що на момент розгляду справи у суді перебував та перебуває на військовій службі у ЗСУ і не був належним чином повідомлений про час розгляду справи. Постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської обставі від 23.09.2024 року отримав 10.12.2024 року, а тому вважає це поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та просить його поновити.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Так, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Зі змісту клопотання про поновлення строку вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення необхідно вважати неналежне повідомлення його про час розгляду справи та несвоєчасне отримання копії судового рішення.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що про наявність рішення, яким його було визнано винним у вчиненні правопорушень він дізнався 10 грудня 2024 року, коли згідно своєї заяви отримав копію судового рішення.

Перевіряючи вищевказані доводи ОСОБА_1 щодо наявності поважності причин з яких він пропустив строк на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за участю ОСОБА_1 , якому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України. При оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було проінформовано про розгляд справи в Рожнятівському районному суді, про що свідчить власноручний підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції приймались необхідні заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 у встановленому законом порядку про розгляд справи. ( а.п.7,12)

23 вересня 2024 року Рожнятівським районним судом винесено постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про те, що в провадженні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області відносно нього перебуває на розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.186 КУпАП та мав можливість своєчасно дізнатись про ухвалене судом рішення і прийняти заходи для його оскарження.

Так, останнім днем строку, протягом якого можливо було подати апеляційну скаргу на постанову Рожнятівського районного суду від 23 вересня 2024 року, необхідно вважати 03 жовтня 2024 року.

ОСОБА_1 надіслав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження на адресу Івано-Франківського апеляційного суду 16 грудня 2024 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана із пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Зі змісту апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку вбачається, що ОСОБА_1 вважає, що строк на апеляційне оскарження фактично повинен рахуватись з дня отримання ним копії судового рішення.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що відповідно до вимог ст.294 КупАП строк на апеляційне оскарження розпочинається з дня винесення постанови суду, а не з дня отримання судового рішення.

В матеріалах провадження наявні дані про те, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.295 КУпАП надіслав ОСОБА_1 копію судового рішення, яку він отримав 22.10.2024 року за місцем свого проживання у с. Креховичі Калуського району Івано-Франківської області.

Зокрема, відповідно до вимог ст.295 КУпАП копія рішення по скарзі на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надсилається особі, щодо якої її винесено, що свідчить про те, що час отримання копії постанови суду завжди не буде відповідати часу ухвалення судового рішення.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження повинен рахуватись не з дня отримання апелянтом копії судового рішення, а з дня винесення судом постанови, а отримання копії судового рішення за межами строку на апеляційне оскарження само по собі не може бути визнано правовою підставою для поновлення цього строку.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість організувати ефективний захист своїх інтересів в суді та своєчасно дізнатись про ухвалене судом рішення.

Разом з тим, апелянт у заявленому клопотанні про поновлення строку на оскарження постанови суду зазначає, що він пропустив термін оскарження у зв`язку із тим, що він перебував на військовій службі. На підтвердження даного факту, до апеляційної скарги додано ксерокопію довідки, згідно якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частина НОМЕР_1 з 14.05.2024 по теперішній час.

Однак, ксерокопія довідки не завірена у встановленому порядку, а зі змісту самої довідки неможливо встановити час її складення та прийти до висновку, що ОСОБА_1 на час ухвалення судового рішення перебував на військовій службі.

Зокрема, у вищевказаній довідці зазначено , що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 14.05.2024 року по теперішній час.

Разом з тим, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 на даний час проживає за місцем своєї реєстрації та зазначає вищевказану адресу як таку, за якою має можливість отримувати повідомлення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання. При цьому, апелянт повинен підтвердити реальне існування обставин на які він посилається в обґрунтування поважності своїх вимог.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що в апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи що на даний час рішення суду набуло законної сили та підлягає до виконання, враховуючи причини, якими обґрунтовується поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати та довести наявність причин, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2024 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками апелянту.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв