Сахновщинський районний суд Харківської області
Справа №: 634/474/24
Провадження № 3/634/235/24
Категорія 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2024 року

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., при секретарі Мальченко Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 014511 від 11.05.2024 року ОСОБА_1 11.05.2024 року о 15.35 год. по вул. І. Рєпіна в 12, с. Сахновщина Красноградського району Харківської області керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 та після зупинки вжив алкогольний напій.

У судовому засіданні правопорушник провину не визнав, не заперечуючи факту керування транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, пояснив, що автомобіль під його керуванням працівниками поліції не було зупинено, так як проблискові маячки на службовому авто не були увімкнені, і вже під час керування транспортним засобом він перебував у стані алкогольного сп`яніння. При цьому також пояснив, що не заперечуває факт вживання слабоалкогольного напою до проведення освідування.

Його представник просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки уповноваженою особою неправомірно було зупинено транспортний засіб ОСОБА_1 , під час складання адміністративного матеріалу не роз`яснено права та обов`язки, а також процедуру освідування на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, у медичному закладі. Окрім цього, відсутні докази вживання ОСОБА_1 алкоголю після зупинки транспортного засобу, як й докази руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

У судовому засіданні уповноважена особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, обставини, викладені у протоколі підтримав, зазначивши, щоб під час складання адміністративного матеріалу ним дотримана процедура роз`яснення порядку освідування водія на стан алкогольного сп`яніння та складання адміністративного матеріалу за даним фактом.

Заслухавши правопорушника, його представника, уповноважену особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, адміністративний матеріал містить, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 014511 від 11.05.2024 року, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, довідка ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області щодо наявності права керування у ОСОБА_1 , ксерокопія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2124115 від 11.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та чотири DVD-R диски з бодікамери поліцейського.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 014511 від 11.05.2024 , складеного компетентною особою, вбачається, що 11.05.2024 року ОСОБА_1 11.05.2024 року о 15.35 год. по вул. І. Рєпіна в 12, с. Сахновщина Красноградського району Харківської області керував транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 та після зупинки вжив алкогольний напій, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Від підписання вказаного протоколу про адміністративне правопорушення правопорушник відмовився. Зауважень чи скарг, а також письмових пояснень правопорушника з приводу обставин справи адміністративний матеріал не містить.

Під час огляду у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що відеофіксація події розпочалася із фіксування факту руху автомобіля Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 під кермуванням ОСОБА_1 . Водій був попереджений про відеофіксацію, йому були роз`яснено його права та обов`язки, а також обов`язок проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції. До проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вжив при працівниках поліції слабоалкогольний напій «Гараж».

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій це особа, яка керує транспортним засобом.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведене в п. 27 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в п. 38 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року (справа № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За вказаних обставин, матеріали провадження містять достовірні відомості, з яких можна беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в змісті визначення цього терміну, що породжує обов`язок проходити огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ст.130 КУпАП.

При цьому пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735, визначено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як встановлено судом, підставами виникнення сумніву у працівника поліції щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння були: різкий запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння обличчя. Крім того, у ході огляду відеозапису у судовому засіданні було встановлено, що поведінка правопорушника не відповідала заданій обстановці: водій поводив себе зухвало, агресивно, виражався нецензурною лайкою, до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, вжив алкогольний напій, що свідчить про його негативне ставлення до встановлених законом правил та обов`язків.

Відомості, зафіксовані у протоколі узгоджуються та відповідають обставинам відеозаписів, які містяться в матеріалах справи.

ОСОБА_1 при складання протоколу про адміністративне правопорушення було роз`яснено його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Системно проаналізувавши положення КУпАП та Інструкції приходжу до висновку, що працівниками поліції додержано процедуру складання адміністративного матеріалу у відповідності до чинного законодавства.

Посилання адвоката та ОСОБА_1 на наявність численних порушень з боку працівників поліції щодо оформлення адміністративного матеріалу суд розцінює, як лінію захисту та спосіб уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Версія сторони захисту про те, що уповноваженою особою не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не роз`яснено правопорушнику його прав та обов`язків спростовується оглянутим у судовому засіданні відеозаписом.

Щодо посилання сторони захисту на відсутність порушення правил ПДР України ОСОБА_2 , у зв`язку з чим підстава зупинки була незаконна, виходжу з такого.

Згідно положень ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; а також необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути.

Як вказує уповноважена особа, що не заперечується правопорушником, відносно ОСОБА_1 здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення ним крадіжки мобільного телефону. Наряд поліції виїхав до місця проживання ОСОБА_1 для проведення процесуальних дій у рамках цього кримінального провадження.

Таким чином, підстави для зупинення транспортного засобу виникають у працівника поліції не лише у випадку порушення водієм Правил дорожнього руху (п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію»), а й у випадках, передбачених, зокрема ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію»

Вважаю, що у поліцейського були законні підстави для зупинки транспортного засобу.

Крім того, Правилами дорожнього руху не передбачено право водія не зупинятися на вимогу поліцейського та/чи не пред`являти документів, які дозволяють керувати транспортним засобом. У випадку незгоди із підставами зупинення водій має право оскаржити такі дії поліцейського.

Незаконність дій поліцейських не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Факт вжиття алкогольного напою ОСОБА_1 до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, зафіксовано на боді камеру поліцейського та підтверджується поясненнями правопорушника у суді.

Посилання ОСОБА_1 на незнання обов`язку щодо заборони вжиття алкогольного напою до проведення освідування не звільняє його від відповідальності, оскільки презюмоване знання закону є принципом права, згідно з яким закон поширюється на кожного, навіть якщо особа і не знає про нього.

Вказана норма закріпленоа у ст. 68 Конституції України, згідно якої кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Так, сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, а отже, версія обвинувачення, підкріплена наявною у матеріалах справи доказовою базою, знайшла своє підтвердження.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена нею настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Приписами ч. 4 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, зокрема, алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Системний аналіз вказаних приписів законодавства свідчить про те, що адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, характеризується значною, порівняно з іншими адміністративними правопорушеннями, які визначені приписами КУпАП, суспільною небезпечністю (шкідливістю), оскільки санкція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає застосування до правопорушника більш суворого адміністративного стягнення, ніж у інших випадках, передбачених приписами КУпАП.

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП, як вживання особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Суд також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в п.58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії", заява N 303-A, п. 29).

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за правопорушення відповідно до ст.35 КУпАП не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, відсутність пом`якшуючих, обтяжуючих обставин, а тому до особи, що вчинила правопорушення слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.33, ч. 4 ст.130, ст. ст.248,251,252,268,280,283 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 (три) роки.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 грн).

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено та проголошено 01.07.2024 року.

Суддя: