ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Романюка Ю.Л., потерпілого ОСОБА_2 , його захисника Малярчука О.О. провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 березня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 березня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень в дохід держави. Стягнуто 605,60 гривень судового збору.

Згідно постанови, ОСОБА_1 16.02.2024 року о 21:00 год., керуючи транспортним засобом Mercedes Benz Sprinter/ прагматик А6, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , на автодорозі» західний об`їзд» м. Львова, повертаючи ліворуч ,не дав дорогу транспортному засобу Audi А7, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п.16.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

На таке судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова є необгрунтованою у зв`язку із неповним з`ясуванням судом усіх істотних

обставин, що мають значення для справи, неправильними висновками суду щодо встановлених обставин та неправильним застосування вимог ПДР України.

Провадження №33/822/275/24 Головуючий у І інстанції: Масюк Л.О.

Категорія:ст.124КУпАП Доповідач: ДембіцькаО.О.

Стверджує, що у його діях немає порушення п.16.6 ПДР, а суд не встановив всі обставини вчинення даного ДТП, зокрема , не дослідив та не взяв до уваги пояснення водія автомобіля «Audi А7» ОСОБА_2 , які наявні у справі

Згідно цих пояснень,в полі зору водія ОСОБА_2 проглядався автомобіль Мерседес Спрінтер з лафетою в момент маневру повороту, отже для водія Ауді в цей момент змінилась дорожня обстановка та почала існувати небезпека для руху, на яку ОСОБА_2 мав реагувати шляхом зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу.Однак,останній проігнорував ПДР та не вжив всіх заходів для зменшення швидкості руху автомобіля та продовжив рух, що призвело до зіткнення.

Окрім цього вважає, що судом не досліджено та не враховано і його(Іпатія) пояснення з приводу ДТП, згідно яких він рухався по об`їзній дорозі м.Львів та мав намір заїхати на територію до магазину Епіцентр.Під`їхавши до місця розвороту, побачив на зустрічній смузі далеко,не менше 300м автомобіль, який рухався в крайній лівій смузі руху.

Знаючи, що швидкість зустрічного автомобіля мала би бути не більше 90 км/год., розпочав на зелений сигнал світлофора зі швидкістю 10 км/год виконувати поворот ліворуч,під час якого повністю заїхав на другорядну дорогу мікроавтобусом Мерседес.Побачив, як зустрічний автомобіль швидко наближається зі швидкістю понад 150 км/год. і, не гальмуючи, зміщувався вправо, після чого відбулось зіткнення вже у задню частину причепа (лафети) десь в районі колі,хоча він(Іпатій) звільнив водію Ауді повністю смугу руху, і якби Audi А7 рухався із дозволеною швидкістю руху, то їхні траєкторії не перетиналися б взагалі. До моменту зіткнення він(Іпатій) по дузі подолав при повороті не менше 18-20 м.

Суд не проаналізував схему місця ДТП,згідно якої автомобіль Мерседес в момент зіткнення перебував поза межами проїзної частини дороги,тобто проїхав дві смуги руху та одразу зупинився.Автомобіль Ауді рухався зі значним перевищенням швидкості,оскільки після зіткнення подолав відстань ще 95м,а від зіткнення причеп відкинуло на 36м у протилежному від його руху напрямку,відірвавши від буса зчіпний пристрій(фаркоп).

Також зазначає, що на схема місця ДТП та протокол складені з порушенням,оскільки не вказано взагалі, в зоні дії яких дорожніх знаків знаходиться ділянка дороги в місці ДТП( в межах чи поза межами населеного пункту), що для встановлення обставин та розвитку ДТП є одним із ключових аспекті для встановлення вини.

Окрім цього, ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення в справі інженерно-транспортної автотехнічної експертизи ( дослідження обставин та механізму ДТП),для якої виклав вихідні дані.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Романюка Ю.Л., які підтримали апеляційну скаргу, доводи потерпілого ОСОБА_2 та його захисника Малярчука О.О. про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що таких вимог при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримано не було, оскільки суддею неповно з`ясовані,а отже-неправильно встановлені фактичні обставини справи,внаслідок чого прийняте помилкове рішення.

Відповідно до правових позицій ВСУ,викладених у Постанові Пленуму №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є банкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

За змістом закону (КУпАП),розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 16.02.2024 року, ОСОБА_1 16.02.2024 року о 21:00 год., керуючи транспортним засобом Mercedes Benz Sprinter д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 , на автодорозі Західний обхід м. Львова, повертаючи ліворуч при зеленому світлофорі не дав дорогу транспортному засобу Audi А7 д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, чим порушив п. 16.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

За такі дії районний суд визнав ОСОБА_1 винуватим.

У постанові суду не викладено пояснень водіїв-учасників ДТП та судовий розгляд у районному суді здійснений без їх участі.

Апеляційний суд сприймав безпосередньо пояснення обидвох водіїв та з їх пояснень встановлено наступне.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 по суті ДТП пояснив,що 16.02.2024 року близько 21 год. у м.Львів по вул.Західний обхід, керуючи мікроавтобусом Мерседес із причепом, мав намір повернути ліворуч,щоб заїхати на прилеглу територію до магазину Епіцентр.Дорога освітлювалась вуличним освітленням.На зустрічній правій смузі на відстані 350-400 м бачив автомобіль Ауді,який рухався в його напрямку,однак вважав таку відстань між ними достатньою для безпечного закінчення ним(Іпатієм) маневру повороту у разі дотримання автомобілем Ауді швидкісного режиму.На зелений сигнал світлофора почав поворот ліворуч,проїхав мікроавтобусом обидві смуги зустрічного руху,а причепом вже закінчував поворот,коли відбулось зіткнення Ауді із задньою частиною причепа.Після зіткнення Ауді зупинився на відстані майже 100 м на узбіччі,а причеп відірвало від мікроавтобуса,розвернуло та відкинуло від буса на відстань 37 м. Пояснив,що причеп кріпився на 4 болтах до мікроавтобуса та кріплення було справним.Вважає,що швидкість автомобіля Ауді складала не менше 140-150 км/год.,зважаючи на наслідки та зафіксоване розташування Ауді і причепа після зіткнення.Також вважає,що у разі дотримання водієм Ауді швидкісного режиму зіткнення би не відбулось.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 по суті ДТП пояснив,що 16.02.2024 року близько 21 год. у м.Львів по вул.Західний обхід рухався на зелений сигнал світлофора у правій смузі руху на автомобілі Ауді зі швидкістю близько 70 км/год. Дорога освітлювалась вуличним освітленням. За 150-200 м побачив мікроавтобус,який стояв на зустрічній смузі.Коли відстань залишалась приблизно 100 м,бус почав повертати ліворуч,перетинаючи його( ОСОБА_2 ) смугу руху,щоб заїхати на прилеглу територію до магазину Епіцентр.Він ( ОСОБА_2 ) почав гальмувати,а бус продовжив рух,заїхав на прилеглу територію,а він( ОСОБА_3 ) зіткнувся передньою частиною свого авто(більше правою) із задньою частиною причепа,прикріпленого до буса. Після цього на відстані близько 100 м зупинився,не пам`ятає,чи гальмував після зіткнення.Причеп після зіткнення відкріпився від буса та знаходився у місці,зафіксованому на схемі.Вважає,що причеп міг відірватись через те,що погано був закріплений. Коли бус вже перетинав його смугу руху,бачив габаритні вогні на причепі.Також пояснив,що отримав посвідчення водія 28.12.2022 року.Вважає,що винуватим у ДТП є водій ОСОБА_1 ,оскільки він( ОСОБА_2 ) рухався на зелений сигнал світлофора по своїй смузі руху,а водій ОСОБА_1 не надав йому переваги у русі.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ДТП уповноваженим органом відповідно до ст.251 КУпАП були зібрані та направлені до суду: протокол про адміністративне правопорушення,схема місця ДТП та короткі пояснення обидвох водії(усього 4 аркуші).

Згідно схеми,після зіткнення мікроавтобус Мерседес перебуває на прилеглій території передньою частиною направлений до магазину`Епіцентр`на відстані 13,6 м від заднього лівого колеса до перехрещення проїзної частини дороги,по якій рухався ОСОБА_2 ,де відбулось зіткнення.Жодних механічних пошкоджень немає. (а.с.2)

Зіткнення відбулось на правій смузі руху автомобіля Ауді передньою частиною автомобіля Ауді в задню частину причепа,про що свідчать зафіксовані на транспортних засобах пошкодження(а.с.2 схема зворот).

Зокрема,у автомобіля Ауді пошкоджена вся передня частина: капот, передні дві фари, праве переднє крило, лобове скло, ліва задня дверка, права передня сторона, переднє праве колесо та пошкоджене лакофарбове покриття

У причепа пошкоджено і вирвано фаркоп,деформація рами,пошкоджено колеса.

Лафета була причеплена до буса фаркопом,довжина лафети з дишлом 6,3 м(про що зазначено у апеляційній скарзі)

Зіткнення відбулось на відстані 3,2м від правого краю дороги,по якій рухався ОСОБА_2 .

Отже,до моменту зіткнення мікроавтобус подолав дві смуги зустрічного руху(і вже знаходився на прилеглій території), а причепом закінчував маневр повороту ліворуч.

Після зіткнення автомобіль Ауді знаходиться на правому узбіччі по напрямку свого руху на відстані 96 м від місця зіткнення,а причеп відкинутий на відстань 37 м від місця зіткнення та розвернутий у протилежну сторону від напрямку руху мікроавтобуса до початку маневрування ліворуч.

Сила удару при зіткненні, внаслідок якого повністю пошкоджена передня частина Ауді, а у мікроавтобуса відірвано фаркоп і відокремлено від нього причіп,значна відстань,на якій зупинився Ауді 7 від місця зіткнення після ДТП(96м),а також місце розташування причепу,який відірвало від буса,розвернуло та також відкинуло на значну відстань(37м),свідчать,що швидкість,із якою рухався автомобіль Ауді під керуванням ОСОБА_2 ,була значною і це узгоджується із поясненнями ОСОБА_4 .

Водій ОСОБА_1 правомірно розраховував,що швидкість руху зустрічного автомобіля не перевищує дозволену,а відстань,на якій знаходився автомобіль Ауді,коли Мерседес розпочав маневр повороту ліворуч, дозволяла безпечно закінчити маневр у разі дотримання водієм зустрічного авто швидкісного режиму.

Окрім того, водій автомобіля Ауді А7 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а посвідчення на право керування авто отримав 28.12.2022 року,про що пояснив під час апеляційного розгляду,а тому його стаж керування на час ДТП становив менше 2-х років.

Відповідно до п.12.4 ПДРУ у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год

Згідно п. 12.6.б ПДРУ поза населеними пунктами дозволяється рух транспортним засобам,яким керують водії зі стажем до 2х років- зі швидкістю не більше 70 км/год.

Отже,водію ОСОБА_2 вимогами ПДРУ було заборонено рухатись зі швидкістю,яка би перевищувала 70 км/год,однак дотримання ним цих вимог слід піддати сумніву.

Такі висновки узгоджуються із висновками експерта,яким була проведена на підставі постанови суду судова автотехнічна експертиза.

Відхилення районним судом клопотання ОСОБА_1 про призначення відповідної експертизи є необгрунтованим.

При цьому ,під час апеляційного розгляду при призначенні експертизи потерпілий ОСОБА_2 та його адвокат Малярчук О.О.погодились,що вихідні дані,вказані у клопотанні ОСОБА_1 про призначення експеризи,зазначені вірно(окрім пояснень ОСОБА_1 щодо моменту виникнення небезпеки для руху для водія Ауді та швидкості руху Ауді,які вони оспорювали).

Також не заперечували щодо сформульованих у клопотанні питань,які було запропоновано проставити на вирішення експерту.

Для об`єктивного надання висновку експерту направлялись матеріали справи,у яких наявна схема місця ДТП із зафіксованою у ній інформацією.

Згідно висновку експерта №СЕ -1/126-24/5661-ІТ від 14.06.2024 року,зокрема,його мотивувальної частини вбачається,що пояснення водіїв містять різну інформацію щодо місця розташування автомобіля Ауді-А7 від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху(100м по поясненнях Бованька та 350-400м по поясненнях Іпатія),а також вказана різна швидкість автомобіля Ауді-А7(70 км/год по поясненнях Бованька та 140…150 км/год по поясненнях Іпатія,виходячи із наслідків ДТП та кінцевого розташування т/з після зіткнення) .

За таких обставин експерт проводив розрахунки по обидвох варіантах,а посилання у клопотанні захисника ОСОБА_5 на те,що експерт надав висновки лише по позиції ОСОБА_6 ,суперечить змісту висновку.

Експерт встановив,що із врахуванням пошкоджень,які отримали транспортні засоби внаслідок ДТП,що вказані на звороті схеми місця ДТП та зафіксованого місця зіткнення, механізм розвитку даної пригоди, вказаний водієм Бованьком в частині того,що «….бус заїхав на прилеглу територію,а він(Ауді) зіткнувся передньою частиною свого авто із задньою частиною причепа,прикріпленого до буса…»,можуть бути технічно спроможними.

Інші дані щодо механізму розвитку ДТП,зокрема,руху керованого ним автомобіля Ауді зі швидкістю 70 км/год, технічно неспроможні та не можуть бути прийняті для дослідження,оскільки зупинний шлях автомобіля Ауді за умови руху зі швидкістю 70 км/год в даній дорожній обстановці складає 53,2…51,0м.

(що значно менше,аніж стверджувана ОСОБА_2 відстань між автомобілями-100м-у момент початку виконання ОСОБА_1 маневру повороту ліворуч).Отже, при повідомлених ОСОБА_2 даних та механізмі зіткнення вдалося би уникнути.

У висновку експерт також зазначив,що механізм розвитку ДТП,вказаний водієм ОСОБА_1 в частині»…проїхав мікроавтобусом обидві смуги,а причепом закінчував поворот,коли відбулось зіткнення Ауді із задньою частиною причепа» та «….після зіткнення Ауді зупинився на відстані майже 100м на узбіччі,а причеп відірвало від мікроавтобуса та відкинуло від буса на відстань 37м…» з технічної точки зору можуть бути спроможними.

Технічна можливість уникнути зіткнення для водія ОСОБА_1 визначалась виконанням ним вимог п.16.6 ПДРУ.

При вказаних параметрах руху учасників даної пригоди,на підставі проведених розрахунків експерт зазначив,що із врахуванням відстані перебування автомобіля Ауді від місця зіткнення у момент зміни напрямку руху автомобілем Мерседес із причепом,останній не створював небезпеку для руху водію Ауді,а тому у діях водія автомобіля Мерседес Іпатія не вбачається невідповідності вимогам п.16.6 ПДРУ,які з технічної точки зору могли би перебувати у причинному зв`язку із настанням даної пригоди.(а.с.69-74)

Натомість, у діях водія Ауді вбачав невідповідність вимогам п.12.3 ПДРУ(а при умові руху зі швидкістю 140-150 км/год-і 12.9 ПДРУ)

При цьому саме невідповідність вимогам п.12.3 ПДРУ з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із настанням ДТП.

(а.с.69-74)

Експерт попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку,підстав вважати,що експерт був упередженим,суд не має і таких доказів не наведено сторонами.

Апеляційний суд приймає такий висновок як доказ,оскільки він узгоджується із іншими наявними у справі доказами та висновками,викладеними апеляційним судом вище в цій постанові.

Не погоджуючись із висновком експерта від 14.06.2024 року,захисник Малярчук О.О. подав апеляційному суду інший висновок експерта №18 від 28.06.2024 року,яким проведене експертне дослідження на підставі його(захисника)звернення.

Згідно цих висновків, експерт вважав,що дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.10.1,п.16.6 ПДРУ та знаходились у причинному зв`язку із ДТП.

Вирішити питання,чи були у діях водія ОСОБА_2 невідповідності з вимогами ПДРУ,які би з технічної точки зору перебували у причинному вз`язку із ДТП та чи мав він технічну можливість уникнути зіткнення,експерту не виявилося можливим.

Апеляційний суд зауважує,що експерт,визначаючи швидкість руху авто Ауді А7 у пит.1 дослідження(21,3 км/год) вказав,що на схемі не зафіксовані сліди гальмування цього авто як до зіткнення,так і після.Тому при дослідженні виходив із того,що зіткнення сталося без гальмування Ауді та після зіткнення він переміщувався шляхом кочення.

Однак,відсутність слідів гальмування автомобіля,який обладнаний системою АБС,не свідчить про відсутність власне самого процесу гальмування,а тому визначена експертом швидкість не може бути прийнята до уваги та дає підстави для сумнівів.Окрім того,сам ОСОБА_2 у поясненнях у суді вказував,що гальмував.

У цій постанові вище суд вже обгрунтовував свої висновки щодо повідомленої ОСОБА_2 швидкості руху(не більше 70 км/год) та вважає їх такими,що не відповідають фактичним обставинам справи,наслідкам зіткнення і кінцевому розташуванню автомобілів після ДТП,і такі висновки узгоджуються із висновком експерта від 14.06.2024 року за результатами проведеної судової експертизи.

Досліджуючи питання 2 щодо технічної спроможності пояснень ОСОБА_1 ,експерт у висновку №18 від 28.06.2024 року на а.с.9 вказав,що згідно пояснень цього водія,він побачив автомобіль Ауді на відстані 350-400 м,який рухався зі швидкістю 140-150 км/год.Співставивши їх із видимістю елементів дороги, експерт вважав пояснення Іпатія технічно неспроможними.

Також експерт вказав,що Іпатій не повідомив даних,на якій відстані знаходився автомобіль Ауді,коли він почав поворот ліворуч.

Однак, ОСОБА_1 у апеляційному суді пояснив,і це зафіксовано у постанові суду про призначення експертизи,що він побачив автомобіль Ауді на відстані 350-400 м та розпочав поворот, оскільки правомірно вважав,що водій того авто дотримується шкидкісного режиму та він(Іпатій) зможе безпечно закінчити маневр.

Про те,що швидкість,на його думку, була не менше 140-150 км/год,Іпатій вказав уже по наслідках зіткнення,які описані вище.

Окрім того,видимість елементів дороги (тротуар,розмітка,узбіччя,тощо) та видимість об`єкта на дорозі(зокрема,автомобіля,позначеного світлом фар) не є тотожними,а тому пояснення ОСОБА_1 є логічними і жодних суперечностей із вихідними даними,вказаними у постанові суду,не містять.

Отже,висновки експерта і в цій частині суд вважає такими,що не грунтуються на встановлених судом доказах,а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Досліджуючи у пит.3 технічну спроможність пояснень водія ОСОБА_2 ,експерт вказав,що у поясненнях цього водія відсутні дані про величину відстані від його автомобіля до місця зіткнення у момент початку маневру повороту автомобіля Мерседес та вважав,що вона була значно меншою аніж 100 м.

Безумовно,що до моменту зіткнення з початку виконання повороту ліворуч Мерседес подолав певну відстань,але ж відстань,на якій знаходився автомобіль Ауді в момент початку маневру повороту ліворуч т/з Мерседес,тобто в момент виникнення небезпеки для руху,на яку інший водій повинен реагувати, у поясненнях водія ОСОБА_2 вказана- 100м.

Під час апеляційного розгляду захисник подав клопотання,до якого долучив відеозапис,вказавши,що на відео момент ДТП зафіксований відеореєстратором припаркованого поряд автомобіля.

Суд зауважує,що таких доказів не було надано ані органу,уповноважена особа якого складала протокол,ані районному,ані апеляційному суду до моменту призначення експертизи 13.05.2024 року та про наявність цього доказу апеляційному суду не повідомлялось

Такий запис був наданий суду лише 27.06.2024 року.

Під час апеляційного розгляду захисник пояснив,що відео було надане свідком,автомобіль якого був припаркований поблизу місця ДТП та раніше отримати цей запис не було можливості.

Також вказав,що відеозапис наданий свідком не із відеореєстратора як першоджерела,а із мобільного телефону свідка.

Апеляційний суд безпосередньо переглянув відеозапис у судовому засіданні та вважає,що він може бути прийнятий до уваги лише щодо дорожньої обстановки у місці зіткнення,оскільки вбачається,що дорога добре освітлена на значній відстані,пряма,чітко видно розмітку,тротуар,рух авто,тощо.

За таких обставин пояснення водія ОСОБА_1 ,що він бачив автомобіль Ауді за 350-400м,коли почав маневр повороту ліворуч,не суперечить фактичним обставинам на цьому відео.

Окрім того,із відео чітко вбачається,що і автомобіль Мерседес,і причеп позначені боковими світловими приладами та їх добре видно на дорозі.

Щодо зафіксованих обставин безпосередньо самого ДТП,суд зауважує,що відео містить явні ознаки технічних хиб і для такого висновку немає потреби у спеціальних знаннях.

На відео зафіксовано,як Мерседес із причепом зупинився для здійснення маневру та на зелений сигнал світлофору розпочав на незначній швидкості повертати ліворуч.

Під час апеляційного розгляду і Іпатій, і ОСОБА_7 пояснили,що під час здійснення Іпатієм повороту ліворуч жодних інших транспортних засобів на дорозі не було.

Разом із тим,наданий відеозапис свідчить,що у зустрічному для Іпатія напрямку при здійсненні ним повороту ліворуч наявний трафік авто.

Якщо вірити відеозапису,Іпатій розпочав поворот ліворуч автомобілем Мерседес із причепом,коли до зустрічного автомобіля,за яким безпосередньо рухався інший,залишалась зовсім незначна відстань,що суперечить здоровому глузду, поясненням обидвох водіїв та не узгоджується із зафіксованими пошкодженнями авто.

В цей момент на записі явно видно технічний збій( технічну хибу) та запис продовжується моментом зіткнення Ауді його передньою частиною у задню частину причепу,який відірвало та відкинуло,а Ауді почав рухатися далі,і в цей момент відео різко переривається.

Викладене дає підстави вважати,що два авто,які зафіксовані на відео до моменту зіткнення,не мають жодного відношення до ДТП,а момент наближення Ауді до Мерседеса та його рух до зіткнення на відео міг бути видалений.

Отже,такий доказ в частині фіксації самого моменту ДТП не відповідає вимогам щодо його належності та допустимості,а тому не може бути прийнятий до уваги.

Доводи потерпілого і його представника про те,що ОСОБА_7 у будь-якому разі мав перевагу у русі,оскільки рухався прямо по своїй смузі руху,а Іпатій її перетинав,повертаючи ліворуч,не свідчать безумовно про те,що саме Іпатій порушив правила і винуватий у настанні ДТП,оскільки дотримання правил дорожнього руху є обов`язком обидвох водіїв і кожен із учасників дорожнього руху вправі розраховувати,що інший їх дотримується також відповідно до п.1.4 ПДРУ.

Однак,своїм рухом із надмірною швидкістю водій автомобіля Ауді змінив ситуацію,яка забезпечувала безпечне завершення маневру водієм автомобіля Мерседес,і відповідно,вже не мав переваги у русі у цій дорожній ситуації.

Викладеним обставинам районний суд не дав належної оцінки,а тому прийняв рішення,яке вимогам закону не відповідає.

Апеляційним судом за наслідками апеляційного розгляду встановлено,що винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п.16.6 ПДРУ,що знаходилося би у причинному зв`язку із настанням ДТП,а отже-у вчиненні правопорушення,передбаченого ст.124 КУпАП,не доведена.

Згідно закону,судове рішення не може грунтуватись на припущеннях,а усі сумніви тлумачаться на користь особи,яка притягається до відповідальності.

Отже, постанову суду необхідно скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу цього правопорушення,задовольнивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 294 КУпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 27 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О.Дембіцька