Яготинський районний суд Київської області
Cправа №: 382/452/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року Суддя Яготинського районного суду Київської області Кисіль О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області надійшов адміністративний протокол серії ВАД №585921 від 12.03.2024 року та матеріали до нього про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в якому вказано, що гр.. ОСОБА_1 09.03.2024року з 05:00 до 09:00 годин за місцем проживання АДРЕСА_1 умисно висловлював погрози (помістити до дитячого будинку та вигнати з будинку) малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється біологічним сином, а також висловлювався в бік дитини нецензурною лексикою та образливими словами, що являється домашнім насильством психологічного характеру та могла б бути завдана шкода психологічному здоров`ю дитини, чим вчинив домашнє насильство та правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Яготинського районного суду Київської області від 14.05.2024 року даний матеріал було направлено до Відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для належного оформлення.

31.05.2024 року матеріал повернуто до суду.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялася за місцем його проживання.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні Смірнов проти України (рішення від 08.11.2005 року у справі Смірнов проти України , заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі Каракуця проти України ( Karakutsya v. Ukraine ), заява № 18986/06, § 71).

Про надходження на розгляд суду вказаної справи було повідомлено прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області. Прокурор не скористався правом на участь у розгляді справи. Участь прокурора у вказаній категорії справ не є обов`язковою відповідно до ст. 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відсутність прокурора при розгляді справи не перешкоджає її розгляду по суті та не є підставою для закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Крім того, відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність прокурора при розгляді справи не є підставою для відмови судом щодо встановлення обставин та наявності/відсутності складу адміністративного правопорушення в діях/бездіяльності особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином за адресою вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, заяв та клопотань не направляли.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАД № 585921 від 12.03.2024 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП зазначено, що вказане правопорушення мало місце 09.03.2024 року.

Отже, станом на дату розгляду справи минув, встановлений ст. 38 КУпАП, тримісячний строк накладення на особу адміністративного стягнення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, зокрема з рішення у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, вбачається, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Крім того, за узагальненим науково-консультативним висновком Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді 07.11.2017 року, вбачається, що при закритті провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

В силу ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

В силу п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, в силу ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає до закриття, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 38, 247, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 закрити, в зв`язку із закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 294 КУпАП і може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Суддя Кисіль О. А.