КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/11220/18

03 квітня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ- Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення ч.2 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки з оплатним вилученням транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 352 грн. 40 коп. в дохід держави.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, 20 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року.

Також в апеляційній скарзі просив про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначає, що він не приймав участі у розгляді судової справи та винесені постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки не отримував повідомлень від суду першої інстанції про призначення судових засідань щодо розгляду справи, так як не користується відповідним електронними додатками. Вказує на те, що не проживав за адресою своєї реєстрації. Зазначає, що не отримав оскаржуваної постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 15.08.2018 року № 755/11220/18 у відповідні строки. Про наявність даного судового рішення дізнався від командира військової частини на даний момент.

Враховуючи викладене, вважає що строк на апеляційне оскарження був пропущений ним з поважних причин, у зв'язку із чим просить поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідно до суті справи, поліцейськими було порушено ряд процесуальних повноважень, які полягають у непідтверджені причини зупинки на момент фактичної зупинки транспортного засобу, відсутності двох свідків під час проведення огляду (наявність одного), неетичне поводження з водієм, а саме: змушування проходження огляду без належних для цього підстав, а виключно за наявності суб'єктивних міркувань на підставі того, що 05.02.2018 року вже була винесена постанова за даний вид правопорушень.

Звертає увагу суду на те, що під час проведення огляду на стан сп'яніння, що проводився у лікаря нарколога в КМНКЛ «Соціотерапія» в м. Києві, просп. Визволителів, 6 було допущено ряд неправомірних дій, зокрема, відсутність будь-якого нагляду за лікарем або його діями, які б підтверджували, що матеріали для проведення аналізу були взяті саме у нього, а не у іншої людини, оскільки на той момент він знаходився там не сам. Тобто, безспірність належності результатів аналізів, зафіксованих у висновку № 007465 від 21.07.2018 року, відповідно до якого було встановлено стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, потребує перегляду.

Зазначає, що у представників поліції відсутні належні та допустимі докази як правильності їх дій, так і вчинення апелянтом правопорушення, відповідно до якого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вказує на те, що відсутнє належне доведення та обгрунтування суб`єктивної та обєктивної сторони правопорушення, оскільки при виконанні службових обов`язків, як представниками поліції, так і лікарем були допущені порушення, які фактично впливають на наявність складу правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зазначає, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно апелянта вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, не з'ясував обставини повно та всебічно, не проаналізував досліджені докази та не надав їм належної юридичної оцінки, що фактично призвело до постановлення незаконного та необгрунтованого рішення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та представник Київської міської прокуратури не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому порядку, причину своєї неявки суду не повідомили, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року та про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року особі, яка її подала, з огляду на наступне.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Із довідки, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що Дніпровський районний суд міста Києва направляє на адресу Київського апеляційного суду завірену копію постанови суду від 15 серпня 2018 року по адміністративній справі № 755/11220/18 (провадження №3/755/5686/18) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім того, Дніпровський районний суд міста Києва повідомив, що матеріали адміністративної справи № 755/11220/18 знищені у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Як вбачається із завіреної копії постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року ОСОБА_1 19.07.2018 року о 01 год. 07 хв., керував автомобілем «MITSUBISHI CARISMA», д/н НОМЕР_1 , в м. Києві, по бул. Перова, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога в КМНКЛ «Соціотерапія», в м. Києві, п-т. Визволителів, 6. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №007465 від 21.07.2018 року (складеного 19.07.2018 року о 01 год. 20 хв.) ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Із досліджених безпосередньо судом першої інстанції адміністративних матеріалів, а саме протокол про адміністративне правопорушення БД №236761 від 19 липня 2018 року, висновок щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №007465 від 21 липня 2018 року, копію постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 11 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, які оцінені судом на предмет належності, допустимості, достовірності та взаємного зв`язку, встановлено, що факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , який своїми діями порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи.

За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки з оплатним вилученням транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 352 грн. 40 коп. в дохід держави.

Як вбачається із матеріалів справи, 15 серпня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва було ухвалено оскаржувану постанову.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року була надіслана судом до реєстру 27 серпня 2018 року, а оприлюднена в реєстрі 30 серпня 2018 року.

З апеляційною скаргою на вказану постанову суду ОСОБА_1 звернувся 20 листопада 2023 року.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови апелянт зазначає, що не приймав участі у розгляді судової справи та винесені постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки не отримував повідомлень від суду щодо призначення судових засідань з розгляду справи, так як не користується відповідними електронними додатками. Вказує на те, що не проживав за адресою своєї реєстрації. Зазначає, що не отримав копії оскаржуваної постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 15.08.2018 року № 755/11220/18 у відповідні строки. Про наявність даного рішення дізнався від командира військової частини на даний момент.

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що ОСОБА_1 , знаючи про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП та передачу даного протоколу до суду, не здійснив будь-яких активних дій для того, щоб дізнатися про хід та результат розгляду вказаного протоколу.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду адміністративного провадження, про існування якого їй відомо. ОСОБА_1 з липня 2018 року до листопада 2023 року, тобто, протягом п?яти років не цікавився станом розгляду вказаної справи про адміністративне порушення.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для всіх, наявна інформація про справу № 755/14082/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 11 жовтня 2018 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 10 (десять) років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 352 гривні 40 копійок.

Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки диспозиція ч.3 ст.130 КУпАП передбачає дії, за частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інших об`єктивних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження постанови судді у визначений законом строк, ОСОБА_1 у клопотанні не наведено.

За відсутності будь-яких доказів про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м.Києва від 15 серпня 2018 року.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, оскільки така оцінка може бути надана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

З огляду на вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суд м. Києва від 15 серпня 2018 року слід відмовити, так як причини попуску вказаного строку не можна визнати поважними.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суд м. Києва від 15 серпня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: