Справа №521/8244/24
Номер провадження 3/521/5714/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Черевко С.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу, 15.04.2024 року об 10 годині 50 хвилин за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою внаслідок чого заподіяла шкоди психологічному здоров`ю потерпілій, повторно протягом року.

По даному факту співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії ГП №135158 від 15.04.2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 був сповіщений про дату, час та місце судового засідання належним чином, про що свідчить звіт про доставку sms-повідомлення. Однак, останній до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не сповістив.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини викладену в п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, яка полягає в тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно суддею прийнято рішення, про проведення розгляду протоколу без явки особи у відношенні якої складено протокол, за наявними доказами.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психічного, фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як мати(батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя) (п.12 ч. 2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Вина ОСОБА_1 підтверджується документами доказами зібраними в порядку ст. 251 КУпАП України, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №135158 від 15.04.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №211513 від 15.04.2024 року, протоколом АА №025796 про адміністративне затримання, копією постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 15.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність /ч. 2 ст. 33 КУпАП/.

Даючи оцінку особистості ОСОБА_1 суддею встановлено, що останній не працює, не вперше притягується до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Враховуючи особистість ОСОБА_1 , а також обставини справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для останнього буде накладення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 23, 33, 173-2, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим до Одеського апеляційного суду через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: Черевко С.П.