Провадження № 3/193/204/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 червня 2024 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О., при секретарі судового засідання Ратушної В.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Омельченка Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

21.02.2024 інспектором взводу 3 роти 1 батальйону 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП ст. лейтенантом поліції Троян І.С. відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ААД № 740722 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактом того, що 21.02.2024 о 22 год. 36 хв., у Дніпропетровській області, у Криворізькому районі, в с.Вишневе по вул.Татарця,21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), проте в порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Від керування транспортним засобом водій відсторонений. Обставини події зафіксовано на БК №475611, 475610.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 21.02.2024 близько 22 години він, разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поїхали на його автомобілі на заправку ВОГ випити кави. Він раніше вжив алкоголь, тому за кермом була ОСОБА_2 , якій він передав ключі та технічний паспорт. Коли поверталися до смт. Софіївки Криворізького районного суду Дніпропетровської області, він побачив світло проблискових маячків поліцейського автомобіля і наказав ОСОБА_2 зупинитися. Також пояснив, що ОСОБА_2 після того, як побачила поліцейський автомобіль, повідомила його, що не має права керування. До цього йому було невідомо, чи має вона посвідчення водія, але раніше неодноразово керувала транспортним засобом і він це бачив. Після зупинки всі вийшли з автомобіля і він пояснював працівнику поліції, що він не був за кермом автомобіля та відмовився у зв`язку із цим від проходження освідування. В подальшому, коли склали протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності , він погодився на проходження освідування, але тільки у якості пасажира, про що повідомив поліцейського. Коли відчинила двері транспортного засобу під керування водія ОСОБА_2 , він сидів на задньому сидінні. На питання працівника поліції ОСОБА_2 повідомила, що вона не водій. На його думку, вона злякалася, тому і відмовилася, після чого пересіла на сидіння пасажира. Надалі вона неодноразово спитала причину зупинки автомобіля, на що відповідь працівника поліції не отримала. Чи має посвідчення водія ОСОБА_2 , якій він передав керування автомобілем , він не знав. Також пояснив, що ключі від транспортного засобу знаходились у нього, коли ОСОБА_2 йому їх передала, пояснити не може. Конструкція автомобіля Volkswagen Transporter, н/з НОМЕР_2 дозволяє переміщення з кабіни до салону автомобіля. Також суду пояснив, що під час спілкування із поліцейськими він не повідомляв працівникам поліції, що транспортним засобом керувала ОСОБА_2 , окрім того підтвердив, що 21.02.2023 приймав алкоголь.

Допитана у якості свідка ОСОБА_2 суду пояснила, що 21.02.2023 вона відпочивала з подругами у кафе «Бірхауз». Близько 22-00 год вони вирішили випити кави на заправці ВОГ в с. Вишневе Криворізького району Дніпропетровської області. Оскільки всі відмовилися сідати за кермо, вона, отримавши ключи та документи від ОСОБА_4 , керувала автомобілем на заправку та назад. Під час руху з с. Вишневе в смт. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області, автомобіль шляхом ввімкнення проблискових маячків, зупинили працівники поліції. Вона зупинила автомобіль. Її зупиняють вперше, тому вона злякалася. Коли її спитали, хто водій, вона відповіла: «не я». Після того, як вона повідомила про те, що водій не вона, вона пересіла на сидіння пасажира. ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні автомобіля. Також в авто були ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Вона також сказала: «Водія немає, я не знаю, хто водій». Хто був водій працівникам поліції вона не повідомила. Також в судовому засіданні пояснила, що не має посвідчення водія і ніколи його не отримувала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 21.02.2024 вона з подругами відпочивала у кафе «Бірхауз» смт. Софіївка. Близько 23-00 год. вони вирішили попити кави на заправці ВОГ. Кравчук Інна сіла за кермо автомобіля , що належить ОСОБА_1 коли поверталися назад до смт. Софіївка їх зупинили працівники поліції. Оскільки вона сиділа позаду, вона не чула всієї розмови, однак чула, як ОСОБА_2 питала у працівника поліції причину зупинки. Пояснила, що за кермом автомобіля під час зупинки знаходилася ОСОБА_2 .

Захисник адвокат Омельченко Ю.А. в судовому засіданні підтримав особу, зазначив, що факт керування транспортним засобом в судовому засіданні не доведений, що підтверджується показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відеозаписом. Також пояснив, що ОСОБА_1 неодноразово під час спілкування із працівниками поліції повідомляв їх про те, що він був пасажиром. Вважає, що адміністративну справу слід закрити на підставі відсутності доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не повідомлення причин зупинки транспортного засобу, відсутності безперервності відеозапису, відповідно до інструкції МВС України № 1026, а також посилається на рішення ЄСПЛ у справі у справах «Малофеева проти Рocії» та «Карелін проти Рocії» щодо відсутності права суду самостійного відшукання доказів та зміни фабули протоколу. Вважав, що матеріали адміністративної справи слід визнати неналежними та недопустимими доказами. Вважав справу такою, що підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Клопотання про допит працівників поліції, щодо складання протоколу, не заявлено. Зауважив, що відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, вивчивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт як керування транспортним засобом так і відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є безумовним порушенням п. 2.5 ПДР України, та тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмови від проходження огляду передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ст. 266 КУпАП Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських, препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 2);

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського на яких зафіксовано, обставини події вчинені 21.02.2024(а.с.5);

- довідкою із наявних облікових баз, згідно відомостей яких вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 01.08.2008 (а.с. 4).

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, при цьому мала ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння.

З переглянутого відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, та є об`єктивним доказом у справі, вбачається, зокрема, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 однозначно неодноразово відмовився від проходження такого огляду, пояснюючи, що він не є водієм. При цьому, йому було роз`яснено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду. Будь-яких пояснень з приводу того, що автомобілем керувала інша особа не повідомив, прізвище не називав; причину відсутності водія не зазначав, що також не було зроблено і особами, присутніми при події.

Окрім того, згідно оглянутого відеозапису, встановлено, що транспортний засіб було зупинено працівниками поліції, який протягом де-якого часу не відчиняли. На відеозапису чітко видно як особа ОСОБА_2 сідає за кермо і, після цього відчиняє двері водія, при цьому поліцейський під час пересідання, робить на відео фіксації зауваження про те в салоні водій пересів. Окрім того, пізніше, під час спілкування з ОСОБА_7 , працівником поліції йому було повідомлено, що вони бачили, що проїжджаючи повз них, за кермом був саме він.

Клопотання про допит в судовому засіданні працівників поліції, щодо складання протоколу, не заявлено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на викладене, під час розгляду справи беззаперечно встановлено, що працівником поліції була висунута вимога ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній відмовився, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор інспектора патрульної поліції.

Результати відеофіксації забезпечують можливість наочно впевнитись в обставинах справи, відеозапис є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, а тому такий доказ є належним та допустимим.

Дані відеофіксації, оглянуті під час судового розгляду, підтверджують вимогу поліцейського до ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння та висловлену останнім відмову від проходження такого огляду, і обставини, зафіксовані на відеозаписі, повністю відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення.

Покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані в судовому засіданні, розцінює як такі, що надані з метою уникнення відповідальності.

Покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суддя не може визнати такими, що надані безсторонньо, оскільки покази, надані в судовому засіданні суперечать та категорично не узгоджуються з поведінкою свідка ОСОБА_2 під час спілкування із працівниками поліції на місці події, оскільки жодним чином не підтверджено відеозаписом будь-якої переляканості свідка ОСОБА_2 під час зупинки, яка пересіла на місце пасажира під час ведення зйомки на БК та категорично заперечила керування транспортним засобом. Також, і через деякий час всі присутні чотири особи жіночої статі в автомобілі, в тому числі і свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_8 не визнали факт керування будь-ким з них автомобілем, а також не повідомили, хто керував автомобілем. Отже, покази, надані в судовому засіданні протирічать обставинам та поведінці свідків на відеозапису, проведеному на місці події. Окрім того, згідно відеозапису, оглянутого в судовому засіданні, суддею встановлено, що на початку відеозапису (кліп 1), до відкриття дверей водія, крізь вікно, чітко видно рух в транспортному засобі, а саме на місці водія - займання місця водія особою - ОСОБА_2 , яка опинилася на цьому місці та відчинила двері під зауваження працівника поліції про те, що в салоні особи пересіли. Окрім того, згідно відео фіксації з місця події та показів свідка ОСОБА_2 , вона залишила місце пригоди, повідомивши працівникам поліції, що вона не знаходилася за кермом, а водій відсутній і їй невідомо - хто водій, що також не має логічної послідовності та не відповідає її показам в судовому засіданні. Заперечення факту керування транспортним засобом свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_2 почали висловлювати вже в суді, що суддя сприймає як спосіб захисту та спробу сприянню уникнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Таким чином, суддя критично ставиться до показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і не бере їх до уваги у якості належних та допустимих.

Разом з цим, суддя наголошує, що запис слідування патрульної поліції за автомобілем Volkswagen Transporter, н/з НОМЕР_2 безперервний та на відеозаписі поліцейських відображені усі події, які необхідні для висновку, про доведеність як факту керування транспортним засобом так і факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є складом інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

У суду відсутні підстави вважати відеозапис з реєстратора автомобіля Volkswagen Transporter, н/з НОМЕР_2 патрульної поліції недопустимим доказом, оскільки його походження не викликає сумніву.

Сукупність усіх вказаних обставин дає підстави стверджувати, що автомобіль Volkswagen Transporter, н/з НОМЕР_2 рухався під керуванням ОСОБА_1 , який після зупинки змінив місце водія на місце у салоні автомобіля. Крім того, факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим ОСОБА_1 , який заперечував керування, і як наслідок відмовився від проходження огляду, оскільки йому достеменно було відомо, що ним вживалися алкогольні напої і це призведе до притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, будь- яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, на підтвердження доводів наявності підстав не надано.

Так, матеріалами справи доведені дві обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому підстав для закриття провадження суддя не вбачає.

Отже, суддею не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Суддя звертає увагу, що ОСОБА_1 , не заперечує факт знаходження в стані алкогольного сп`яніння і відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а лише заперечує факт керування, що не знайшло свого підтвердження при розгляді справи, а тому відсутні підстави для визнання в діях ОСОБА_1 відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з наявної у справі сукупності доказів, їх послідовності та сукупності вбачається, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського, пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ним п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ч. 1ст. 130 КпАП України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ч.1ст. 8 КпАП України).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1ст. 9 КпАП України).

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а його вину доведено повністю.

При визначенні виду і розміру стягнення, суддя враховує, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 01.08.2008, тому вбачається доцільним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім цього, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із вказаного правопорушника підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 283-284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл../ Дн-ка об/ 21081300, розрахунковий рахунок UA0004001, код ЄДРПОУ одержувача 37988155, МФО банку 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП)) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. (Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, розрахунковий рахунок UA0026001, код ЄДРПОУ одержувача 37993783, МФО банку 899998, банк одержувача Казначейство України (ЕАП)).

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.О.Кравченко