Справа № 545/2087/24
Провадження № 3/545/785/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2024 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Потетій А.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, інші відомості суду не відомо,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 09.05.2024 року, о 01 год. 27 хв. в м. Полтава по вул. Небесної Сотні,17 керував автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідність, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом евакуації. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, надав письмові пояснення, згідно яких зазначив наступне.

09.05.2024 року близько 1 години ночі ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції без порушень ПДР. Вони запитали в нього документи та не очікувано не провівши жодного огляду, вказали про ніби-то наявність в ознак наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати до медичного закладу для проведення огляду. ОСОБА_1 неодноразово зазначав про те, що не вживає наркотичних речовин, проте не заперечував на проведенні огляду тому проїхав з поліцейськими до медичного закладу. В нього була відсутня фізіологічна можливість здати сечу для проведення дослідження, тому ОСОБА_1 фізично не міг цього зробити. В той же час, ОСОБА_1 постійно зазначав поліцейським про те, що він не відмовляється від проходження огляду, проте не має такої змоги. ОСОБА_1 постійно пив воду на просив поліцейських ще почекати, не складати протокол за ст. 130 КУпАП. Проте, працівники поліції зазначили, що існує термін в 3 години, протягом якого ОСОБА_1 має здати сечу. Якщо він цього не зробить, буде складено протокол за відмову від проходження огляду. ОСОБА_1 пропонував здати кров для проведення аналізу, але йому було відмовлено, зазначивши про те, що таке інструкцією не передбачено. Протягом всього часу, поліцейські забороняли ОСОБА_1 вийти з приміщення для того, щоб зателефонувати адвокату. Врешті близько 5 години ранку поліцейський повідомив, що три години минуло і вони почали складати адміністративний матеріал.

На підставі зазначеного, просить закрити адміністративне провадження відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також просив розглядати справу без його участі, клопотання про закриття провадження підтримав в повному обсязі.

Адвокат Болтік А.С., який представляє ОСОБА_1 надав клопотання про закриття провадження в якому зазначив наступне.

Відповідно до п.1 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, сам протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати доказом в даній справі в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В той же час, наявність у поліцейського підстав вважати, що особа перебуває у стані наркотичного сп`яніння, повинна бути підтверджена належними та допустими доказами.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №678310 від 09.05.2024 року поліцейський зазначив наступні ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

В той же час, єдиним доказом, який дозволив би беззаперечно стверджувати про наявність у ОСОБА_1 зазначених ознак, на підставі яких поліцейський мав би обов`язок направити його до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є відео з нагрудних відеореєстраторів ВІ-00102, ВІ-00130.

Проаналізувавши зазначені відео, можемо зазначити, що вказані в протоколі ознаки не знайшли свого підтвердження.

Жодна з ознак не перевірялась та не встановлювалась у встановленому законом порядку, а була зазначена поліцейським лише формально.

З вищезазначеного слідує, що порядок проходження огляду, затверджений Інструкцією, був порушений, адже поліцейський взагалі не мав підстав направляти водія до найближчого закладу охорони здоров`я, а він, відповідно, не мав обов`язку до такого закладу направлятись для проходження огляду.

Зазначає про судову практику, яка стосується подібних ситуацій поліцейського зловживання владою:

Хорольський районний суд Полтавської області у справі 548/1594/23 від 02.08.2023 року зазначив наступну правову позицію.

Дії працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, серед іншого, повинні узгоджуватися з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, чого в даному випадку не було дотримано.

Без належного встановлення ознак стану сп`яніння бажання протестити будь-яку особу на стан сп`яніння повинно сприйматися як провокація з боку поліцейського.

Сама процедура проведення огляду водія на стан визначення стану наркотичного сп`яніння повинна містити відповідний алгоритм дій працівника поліції, який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів.

Згідно із ст. 19 Основного Закону правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання; висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини».

Зважаючи на вищенаведене, прошу суд звернути увагу та констатувати, що відповідальною службовою особою було порушено вимоги ст. 266 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

В аналогічній справі суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/2500/20 від 5 червня 2020 р. зазначив таке:

фактично водій не відмовився від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, він відмовився від необґрунтованої, безпідставної, тобто свавільної вимоги співробітника поліції про проходження огляду в медичному закладі міста Краматорську, розташованому на відстані 60 км від м. Торецьк, при тому, що в цьому місті також був заклад охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.

Прошу звернути увагу на те, що на відео, наявних в матеріалах справи в діях ОСОБА_1 не було ознак ухилення від огляду на стан наркотичного сп`яніння. Останній на вимогу проїхав з поліцейськими до медичного закладу, залишивши своє авто на місці зупинки, що явно свідчить про намір водія на проходження огляду та відсутність відмови чи ухилення від його проходження.

3 вищезазначеного слідує, що порядок проходження огляду, затверджений Інструкцією був порушений, адже поліцейський взагалі не мав підстав направляти водія до найближчого закладу охорони здоров`я, а він, відповідно, не мав обов`язку до такого закладу направлятись для проходження огляду.

Щодо фізіологічної неможливості здати сечу для дослідження біологічного середовища.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

До адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 .

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.12,13 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук , а також для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Фізіологічна неспроможність особи здати сечу для провдення лабораторних досліджень на виявлення в організмі наркотичних речовин, за умови, що інші зразки біологічного середовища та кров не були відібрані у встановленому законом порядку, не можна кваліфікувати як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння.

Такого правового висновку дійшли суди апеляційних інстанцій в ряді рішень:

Полтавський апеляційний суд в постанові від 07.02.2022 року по справі 552/1537/19, постанові від 08.08.2023 року по справі 552/2160/23, Рівненський апеляційний суд в постанові від 12.06.2024 року по справі №569/21779/23, Івано-Франківський апеляційний суд в постанові від 06.05.2024 року по справі № 344/22533/23.

В постанові Полтавського апеляційного суду від 15.09.2022 року по справі 953/16004/21 зазначено таке:

«У закладі охорони здоров`я медичний працівник запропонував йому здати біологічний матеріал (сечу) для відповідних досліджень, чого він зробити не зміг у зв`язку з фізіологічними особливостями організму.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 лікарем не було запропоновано надати інші зразки біологічного середовища, зокрема, крові, враховуючи те, що в обстежуваної особи неможливо було взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі.

У подальшому працівниками поліції було складено стосовно ОСОБА_1 протокол про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, хоча він від нього не відмовлявся, а не зміг здати сечу на аналіз»

Полтавський апеляційний суд в постанові від 10.10.2023 року по справі № 552/894/23 зазначив про відсутність ознак відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в діях особи, які полягають в згоді на проходження огляду, доставлення до медичного закладу з метою проведення огляду, згоді на відібрання інших окрім сечі його біологічних речовин, в той же час фізіологічній неспроможності здати сечу.

В постанові від 01.07.2020 року по справі 537/435/20 Полтавський апеляційний суд прийшов до висновку про обов`язок лікаря провести необхідні для висновку лабораторні дослідження, на які особа дає згоду, у випадку, якщо в силу своїх фізіологічних особливостей, особа не має змоги пройти огляд із застосуванням тих чи інших методів дослідження.

Продовжуючи цю думку, Миколаївський апеляційний суд в постанові від 20.05.2024 року по справі № 490/1405/24 вказав таке:

«Отже, під час медичного огляду ОСОБА_1 лікарем не було виконано усіх вимог Інструкції № 1452 щодо можливості дослідження біологічних матеріалів, а тому не можна вважати, що огляд був проведений з дотриманням встановленого законом порядку.

За такого, на думку апеляційного суду, фізіологічна неможливість здати сечу для дослідження біологічного середовища не може бути підставою для складання висновку про відмову особи від проходження медичного огляду, оскільки предметом лабораторного дослідження може бути не тільки сеча, а й слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров, якщо в обстежуваної особи не можливо взяти зразки вказаних біологічних середовищ (пункти 12-13 розділу ІІІ Інструкції № 1452).

Таким чином, огляд ОСОБА_1 у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції № 1452, зокрема, з порушенням пунктів 7-8 розділу ІІІ вказаної Інструкції, яка вказує на обов`язковість проведення лабораторних досліджень для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, а тому відповідно до приписів пункту 22 розділу ІІІ цієї Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння вважаються недійсними».

Отже, фізіологічна неспроможність особи здати сечу для проведення лабораторних досліджень на виявлення в організмі наркотичних речовин, за умови, що інші зразки біологічного середовища та кров не були відібрані у встановленому законом порядку, не можна кваліфікувати як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Прошу також звернути увагу на те, що ОСОБА_1 з самого початку зазначав про те, що він не має необхідності та можливості здійснити сечовиділення, надавши необхідні біоматеріали. В той же час, він не ухилявся від надання біоматеріалу, попросивши та постійно вживаючи воду з пляшки(02 год. 09 хв. 09.05.2024 року).

Проте, він запитував про можливість здійснити дослідження іншим способом, в тому числі за допомогою дослідження крові. Натомість, лікарями йому було в цього відмовлено, а поліцейські зазначили про те, що це не передбачено.

О 03 год. 22 хв. 09.05.2024 року як зафіксовано на відео в матеріалах справи ОСОБА_1 зазначає про це працівникам поліції і ті погоджуються.

Просив взяти до уваги, що ОСОБА_1 неодноразово повторював, що він хоче пройти огляд, але фізіологічно не може здати сечу на аналіз ( 02 год. 19 хв.).

Щодо порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до п.5 розділу Х Інструкції, у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

Відповідно до п.6 розділу Х Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння щодо ОСОБА_1 №195 від 09.05.2024 року. В графі 10 висновку необхідно зазначити про відсутність в особи ознак наркотичного сп`яніння чи про наявність наркотичного сп`яніння.

Всупереч Інструкції в цій графі вказано « ОСОБА_1 відмова від медичного обстеження».

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточний проти України» Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.21 рішення).

В рекомендації №R (91)1 Комітету Міністрів Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держава-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази кожен окремо та в їх сукупності свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки є обґрунтовані сумніви щодо порушення порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, та у відповідності до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroglu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

За змістом вимог ст. 62 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості, коли особа вважається невинуватою у вчиненні будь-якого правопорушення, доки її вину не буде доведено в установленому Законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості згідно ст. 62 Конституції України, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, вважаємо, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, дії працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, серед іншого, повинні узгоджуватися з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, в даному випадку відносно ОСОБА_1 були порушені.

Також суд звертає увагу , що з моменту зупинення співробітниками поліції транспортного засобу «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 відеозапис не є неприривним так відео приривається з того моменту як поліцейський підходить до вказаного автомобіля і потім продовжується вже в медичному закладі куди був доставлений ОСОБА_1 . Отже суд констатує, що до суду не надано доказів роз`снення особі процедури щодо проходження медичного огляду як і відповідних прав передбачених законом.

Також суд звертає увагу на те, що на відео неможливо ідентифікувати особу водія вказаного транспортного засобу та вона поліцейськими на відео і не встановлювалась.

Оскільки у відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, тому вважаю, що справу про адміністративне правопорушення стосовно нього необхідно закрити з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП

За таких обставин, враховуючи пояснення, вважаю за необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.130 ч. 1, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 280, 283-284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: А. Г. Потетій