Номер провадження: 33/813/1337/24
Номер справи місцевого суду: 521/1922/24
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., розглянувши апеляційну скаргу представника Одеської митниці Бєлошицької Л. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.04.2024, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.04.2024 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Встановлено, що 14.11.2023 року приблизно о 14 год. 25 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Орлівка», Одеської митниці під керуванням громадянина Грузії ОСОБА_2 прибув автомобіль марки «LEXUS RX400H», державний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , зареєстрований в Україні, який прямував з України до Грузії. В якості пасажира зазначеного автомобіля слідував гр. ОСОБА_1 .

В ході здійснення митного контролю було встановлено, що 21.08.2018 року громадянин Грузії ОСОБА_1 в зоні діяльності митного поста «Кучурган», пункт пропуску «Кучурган Первомайськ» Одеської митниці, ввіз на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення» строком до 1 року транспортний засіб особистого користування - автомобіль марки «MERCEDES-BENZ C240» р.н. НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , країна реєстрації - Грузія. Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 14.11.2023 року відсутня.

Митний орган кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК, очевидно з кваліфікацією: перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Натомість суд першої інстанції вважав, що дії ОСОБА_1 необхідно перекваліфікувати з ч. 6 ст. 481 МК в редакції 2023 року на ч. 3 ст. 481 МК в редакції на серпень 2018 року, за кваліфікуючими ознаками: перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України та строку вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник Одеської митниці Бєлошицька Л. подалаапеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що оскільки громадянин ОСОБА_3 безпосередньо перетинав митний кордон України у вказаному автомобілі, то він є особою відповідальною за дотримання митного режиму, тому відповідно йому було відомо коли та в якому митному режимі він ввозив автомобіль та коли повинен його вивезти з митної території України. Зазначає, що якщо особою переміщено транспортний засіб у митному режимі «тимчасове ввезення до одного року» до набрання чинності змін до ст. 481 МК України і ця особа не була притягнута до адміністративної відповідальності, обчислення перевищення строків тимчасового ввезення має здійснюватися з моменту набрання чинності вказаними змінами. Таким чином, вважає, що вчинене громадянином ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлено на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч. 6 ст. 481 МК України.

Просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою громадянина ОСОБА_3 визнати винними у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України та накласти адміністративне стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу або накладення штрафу у розмірі 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи те, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явились, представник Одеської митниці Бурчо І. звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі, вважаю, що розгляд апеляційної скарги має бути проведений без участі сторін, а також без фіксації процесу технічними засобами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч. 1ст. 495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

За положеннями ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.ст. 486, 489 МК, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Згідно з п.п. «в» п. 33 ст. 4 МК України, нерезиденти це - фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

Відповідно до ч. 6 ст. 380 МК тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції вірно встановив обставини правопорушення та на законних підставах визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України.

За положеннями ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Вказана редакція ч. 1 ст. 380 МК України діяла як 21.08.2018 (на час ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу на територію України), та і 14.11.2023 (на час складання протоколу митними органами).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб 21.08.2018 у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», зобов`язавшись при цьому вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України, у встановлений ч.1 ст. 380 МК України річний строк.

Отже, вказаний транспортний засіб повинен був бути вивезений з території України не пізніше 21.08.2019 року.

14.11.2023 головним державним інспектором митного поста «Орлівка» Одеської митниці ОСОБА_4 було складено протокол про порушення митних правил №1762/50000/23 відносно ANANIDZE GELA.

Частиною 1 статті 3 МК України встановлено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Пунктом 8 Розділу І Закону України «Про внесення змін до МК України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 (далі Закон №2612-VІІІ) статтю 481 МК України викладено в новій редакції, зокрема доповнено частиною 6 такого змісту: «6. Перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів».

Пункт 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №2612-VІІІ (зі змінами, внесеними Законом №2725- VІІІ від 16.05.2019) встановлено, що п.8 розділу І закону набирає чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону. Публікація Закону відбулась 24.11.2018 року.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України, за що статтею 481 МК України передбачена відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб ввезено на територію України 21.08.2018 року, тобто під час дії редакції ст. 481 МК України, яка містила 3 частини та виключала можливість накладення штрафу у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів, які передбачені положеннями ч. 6 відповідної статті, що набрала чинності лише 22.08.2019 року.

Частина 3 статті 481 МК України, в редакції що діяла як на час ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу, так і на час закінчення встановленого митним законодавством річного строку, передбачала, що перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доводи апелянта про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 за наведене вище адміністративне правопорушення до відповідальності, передбаченої ч.6 ст.481 МК України, не знайшли свого підтвердження, з огляду на таке.

Дійсно, Законом України №2612-VIII до ст. 481 МК України внесені зміни, відповідно до яких ст. 481 МК України стала містити 6 частин. Нова редакція ч. 6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року відповідно до Закону України №2725-VIII від 16.05.2019 року.

Разом з тим, станом на 21.08.2018, тобто на час ввезення ОСОБА_1 на митну територію України транспортного засобу, діяла редакція ст. 481 МК України, якою такі дії утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України, а дії частини шостої вказаної статті, як окремий склад правопорушення, Митним законом України не були передбачені взагалі.

Бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України почалась 21.08.2019 року, тобто до набрання чинності нової редакції ст. 481 МК України 22.08.2019, а отже, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України.

В ч. 1 ст. 58 Конституції України закріплено положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачено їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акту, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Крім того, за положеннями ч. 3 ст. 3 МК України норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Отже, на переконання апеляційного суду, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, наявні в матеріалах справи дані про особу правопорушника, й обґрунтовано застосував щодо ОСОБА_1 вид стягнення, який передбачено санкцією ч. 3 ст. 481 МК України, належним чином вмотивувавши судове рішення.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також справедливим та відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, з урахуванням встановлених в суді апеляційної інстанції обставин, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки вона є законною, обґрунтованою та вмотивовано, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 380, 458, 481, 486, 489, 495 МК України, ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Бєлошицької Л. - залишити без задоволення.

Постановусудді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.04.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов