ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/844/24

Провадження № 33/4820/267/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., з участю секретаря судового засідання Савчук Н.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу по АДРЕСА_1 , громадянки України, -

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

За постановою судді, 24 грудня 2023 року о 00 год. 03 хв. ОСОБА_1 по просп. Миру, 111 в м. Хмельницькому керуючи транспортним засобом «Lexus RX 350», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч на вул. Вінницьке шосе не врахувала дорожньої обстановки, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та здійснила зіткнення з автомобілем «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, травмованих не має. Своїми діями порушила п. 10.4 Правил дорожнього руху.

Крім того, ОСОБА_1 24.12.2023 року о 00 год. 03 хв. В м. Хмельницькому по Проспекту Миру 111, керувала транспортним засобом «Lexus RX 350», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоналізатора «Alcotest №7510» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі в цій частині. Вважає, що суддя незаконно та необґрунтовано, без законних на те підстав, постановила рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стверджує, що матеріали справи ґрунтуються виключно на фальсифікованих працівниками поліції доказах, здобутих з грубим порушенням закону, які залишилися поза увагою судді. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з таких підстав.

Висновки судді першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в поданій апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не переглядається.

Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом 24 грудня 2023 року з ознаками алкогольного сп`яніння, відмова нею від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та в медичному закладі підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як суддею першої інстанції, так і апеляційним судом.

Із змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що особа притягнута до адміністративної відповідальності виявляла ознаки сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, порушення мови та порушення координації рухів, однак від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу відмовилася (а.с.3,4).

Змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, стверджується, що в ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, порушення мови та порушення координації рухів та 24 грудня 2023 року о 00 год. 19 хв. її було направлено на огляд до КНП «ХОЗЗНПД» ХОР, проте ОСОБА_1 не доставлялась, огляд не проводився у зв`язку із її відмовою (а.с.7).

Обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом 23 грудня 2023 року, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю стверджується, жодним чином, не спростованими даними відеозапису подій з яких вбачається, що саме особа притягнута до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Volkswagen Touareg», державний номерний знак НОМЕР_2 , в подальшому відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (а.с.11).

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційних скарг сторони захисту про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самої ОСОБА_1 та її захисника, які є прямо зацікавленими особами, їх роздумах щодо процесів в державі, діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях органів поліції та суду в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні закону, що не можна визнати допустимими доказами.

Ні особа притягнута до адміністративної відповідальності, ні її захисник, жодних даних, які б викликали сумніви у належності даних матеріалів справи та об`єктивності органів поліції при їх складанні навести не змогли.

В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1 , заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.

Жодним чином не спростовують факту вчинення правопорушення, не впливають на кваліфікацію дій та не звільняють ОСОБА_1 від встановленої законом відповідальності твердження сторони захисту про недопустимість відеозапису події, оскільки такий проведений з порушенням принципу безперервності.

Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на ньому зафіксовані відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

Запис цілісний та безперервний, отриманий поліцейським відповідно до вимог законодавства та не є електронним документом в розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». В протоколі серії ААД № 551952 від 24 грудня 2023 року в графі «До протоколу додаються:», крім іншого, наявне посилання на вказаний відеозапис подій.

Із відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_1 , працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, від якого остання відмовилася, та, відповідно до вимог законодавства, попереджали про здійснення ними відеофіксації.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації.

Отже, відеозапис події є належним та допустимим доказом. А тому, суддя місцевого суду обґрунтовано поклала такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не відмовлялася проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події, однак в силу свого захворювання не змогла продути прилад Драгер, суддя до уваги не приймає, оскільки як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема відеозапису обставин події, ОСОБА_1 неодноразово намагалася продути прилад «Драгер» для визначення стану сп`яніння, проте, внаслідок не набрання достатнього повітря в легені, від проходження огляду на стан сп`яніння умисно ухилялася.

Вказані обставини були правильно розцінені працівниками поліції як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та стали підставою для пропонування останній пройти такий огляд в медичному закладі.

Підтверджуючих медичних документів про критичний стан, внаслідок якого ОСОБА_1 не могла продувати газоаналізатор, внаслідок свого захворювання саме того дня та тієї години апелянтом не надано.

Вважаю безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки спростовується даними відеозапису з місця події.

Не бере до уваги апеляційний суд і доводів ОСОБА_1 щодо упередженого ставлення працівника поліції, який створював всі умови для її відмови від огляду в медичному закладі, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо неправомірних дій поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також щодо результатів оскарження правопорушником цих дій.

Посилання на те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, лише просила забезпечити її доставку на власному автомобілі, оскільки в такому спала її донька, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, а саме частини 9 розділу II з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, саме на працівника поліції покладено обов`язок доставки водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин.

Будь яких порушень у справі про адміністративне правопорушення, з боку працівників поліції, при перегляді відеозаписів судом не встановлено.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Доводи про те, що пояснення свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони не були присутніми під час відмови водія від проходження огляду, є безпідставними. Так, наданими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 поясненнями в суді першої інстанції підтверджується, що вони були запрошенні працівниками поліції в якості свідків під час того як поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що остання відмовилася, після чого їй було запропоновано пройти огляд в медичному закладі.

Посилання на те, що направлення водія на медичний огляд є недопустимим доказом, оскільки у ньому внесено виправлення у часі, таке не оголошувалося ОСОБА_1 , а також воно не підписано поліцейським, на увагу суду не заслуговують, оскільки не впливають на законність постанови судді. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з даних відеозапису події, ОСОБА_1 відмовилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

За таких умов, підстав для оголошення ОСОБА_1 тексту направлення та зазначення прізвища поліцейського, який доставив в медичний заклад, у поліцейських не було.

Що стосується виправлення у часі складання направлення, то слід зазначити, що наявне виправлення містить ознаки технічної описки, та вказане не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Стороною захисту не надано жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів. Не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, отже твердження сторони захисту про те, що наявні в матеріалах справи письмові матеріали оформленні з грубим порушенням вимог нормативно-правових актів.

Протокол про адміністративне правопорушення, кваліфікація дій ОСОБА_1 , з якою погодився суддя, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця та інших обставин вчинення правопорушення, наскільки вони відомі органам поліції. Знайшли вони своє відображення і у постанові, тобто при її постановлені суддя повністю вирішив питання, зазначені в ст. 283 КУпАП.

Тому твердження сторони захисту, що органами поліції та суддею не виконані вимоги ст. 256 КУпАП не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи.

За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Сергій БОЛОТІН