Справа № 151/256/24
Провадження № 33/801/591/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Токарчук Л. Г.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

на постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 27 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 136030, який складено 01 квітня 2024 року о 01 год 41 хв, - водій ОСОБА_1 31 березня 2024 року о 23:57 год в с. Ольгопіль по вул. Зелена, 54 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння; медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря та підтверджується висновком медзакладу, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Чечельницького районного суду Вінницької області від 27 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 до державного бюджету судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , адже він не керував транспортним засобом. Зазначає, що відповідальність за знаходження біля автомобіля чи в ньому, навіть у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, законодавством не встановлена, а у матеріалах справи відсутні будь-які докази керування ним транспортним засобом (відеозаписи чи покази свідків). Вважає, що протоколі не правильно вказаний час вчинення адміністративного правопорушення, а отже він складений з порушенням вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Також йому не були роз`ясненні його права, а висновок, що міститься в матеріалах справи, зовсім інший, ніж передбачено інструкцією. Застосування газоаналізатора в ході медичного огляду водія на стан алкогольного сп`яніння лікарем у лікувальному закладі не передбачено, а жодного біологічного матеріалу для дослідження всупереч вимог інструкції у нього не було взято.

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 надав заяву, у якій просить розглядати справу без його участі (а. с. 44)

За наведених обставин, керуючись частиною 6 статті 294 КУпАП, апеляційний суд вважає, що неявка ОСОБА_1 у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно з пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом серії ААД № 136030 від 01 квітня 2024 року, згідно якого водій ОСОБА_1 31 березня 2024 року о 23:57 год в с. Ольгопіль по вул. Зелена, 54 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння; медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря та підтверджується висновком медзакладу (а. с. 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, тремтіння пальців рук (а. с. 5); висновком КНП «Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування Бершадської міської ради» щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновок огляду ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 3); копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з якого вбачається, що огляд в лікарні проводився за допомогою Drager alcotest 6810, результат огляду 1,50 ‰ (а. с. 4).

Обставини, відображені у письмових доказах, повністю підтверджуються доданим відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що брали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 136030 від 01 квітня 2024 року.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджено відповідним висновком закладу охорони здоров`я та беззаперечно визнавав факт керування транспортним засобом, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення і відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

За змістом частин першої другої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною третьою цієї статті у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

За змістом статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як свідчать матеріали справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 136030 від 01 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Жодних доказів того, що під час складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висловлював свою незгоду зі змістом протоколу у зв`язку з тим, що він не керував транспортним засобом, матеріали справи не містять. Від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 136030 від 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 відмовився; зауважень щодо змісту протоколу він не зазначив; надавати пояснення у протоколі відмовився згідно 63 ст. Конституції України.

При цьому апеляційний суд скептично сприймає доводи апеляційної скарги правопорушника про те, транспортним засобом він не керував, а матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження факту керування.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення. Дані відеозаписи було зроблено з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому судом відхиляються доводи правопорушника про те, що відеозапис не є безперервним, а тому не може бути належним доказом, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Факт ненадання суду безперервного відеозапису не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності.

Зокрема, зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 повідомив, що він їде від друга у якого гостював, вживав алкоголь та просив відпустити його, оскільки йому зовсім не далеко залишилось проїхати. При цьому на місці події жодних інших осіб не було, про керування транспортним засобом іншою особою правопорушник не заявляв. На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився, повідомивши що, для цього немає потреби оскільки він п`яний, проте згодом погодився пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 перед поїздкою до закладу охорони здоров`я вимкнув задні габарити транспортного засобу, закрив автомобіль та позбувся ключів від нього, перекинувши їх через паркан домоволодіння, що знаходилось поблизу. При цьому на місці події правопорушник беззаперечно визнавав факт керування транспортним засобом.

Отже, твердження ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував, суд відхиляє як неспроможні та такі, що не спростовують факту вчинення правопорушення, а лише спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Доводи про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не були роз`ясненні його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, спростовуються відміткою в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що йому роз`яснені дані права. Заперечити факт ознайомлення з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, як і факт керування транспортним засобом, шляхом надання пояснень у протоколі чи на окремому аркуші, правопорушник бажання не виявив, а отже свідомо не скористався своїм правом передбаченим ч. 3 ст. 256 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що висновок який міститься у матеріалах справи зовсім інший ніж передбачено інструкцією, а жодного біологічного матеріалу для дослідження та встановлення факту алкогольного сп`яніння всупереч вимог інструкції у нього не було взято, судом відхиляється у зв`язку з невідповідністю чинному законодавству.

Згідно пункту 4 розділу 2 Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Відповідно до вимог Інструкції обов`язковим є проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини (пункт 7 розділу 3).

При цьому пунктами 15, 16 розділу 3 Інструкції встановлено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

З викладеного слідує, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) у випадку наявності ознак алкогольного сп`яніння, або лабораторного дослідження (тестів на вміст наркотичного засобу, психотропної речовини в організмі особи) у випадку наявності ознак наркотичного сп`яніння.

Оскільки у ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаки саме алкогольного сп`яніння, то огляд проводився лікарем із застосуванням спеціального технічного засобу газоаналізатору Drager alcotest 6810, результат огляду 1,50 ‰, що відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується відеозаписом з місця проходження огляду.

Крім того, висновок за результатами огляду оформлено у відповідності до вимог пункту 16 розділу 3 Інструкції, оскільки зміст висновку (а. с. 3) повністю відповідає додатку № 4 Інструкції та містить достатні відомості для встановлення дійсних обставин, факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а помилкове зазначення у шапці шаблона «додаток 3» замість «додаток 4» не спростовує інформації викладеної у висновку та жодним чином не свідчить про його недійсність.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в постанові висновки прийнятого рішення і його мотивування є достатніми й зрозумілими та відповідають вимогам закону. Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів і викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Таким чином апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 27 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська