П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/1351/24

Провадження № 3/936/635/2024

30 грудня 2024 року селище Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарапатської області Павлюк С.С., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, мешканку за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 будучи раніше притягнутою до адмінвідповідальності постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 30.10.2024 за ч.1 ст.184 КУпАП, повторно протягом року ухилилась від належного виконання батьківських обов`язків та вчинила правопорушення передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративного правопорушення серії ВАД №245793 від 25.11.2024 та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_1 утрималась від виконання передбачених ст. 150 Сімейного Кодексу України батьківських обов?язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які з 14.10.2024 по 25.11.2024 не відвідували навчальний заклад Підполозянську гімназію, чим порушила вимоги ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства".

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася судом про час та місце розгляду справи надсиланням судових повісток за місцем проживання. Окрім того, відомості про час та місце проведення судових засідань були опубліковані на офіційному сайті «Судова Влада» у автоматичному режимі. Клопотань/заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З огляду на практику, викладену в рішенні ЄСПЛ, зокрема у справі «Пономарьов проти України», заява N 3236/03, п.41, від 03.04.2008 сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain) від 07.07.1989).

Враховуючи практику викладену в рішеннях ЄСПЛ та вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю необхідним провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 . Суддею взято до уваги також те, що ОСОБА_1 ознайомлена з протоколом про адміністративне правопорушення, що стверджено її підписом і відміткою про те, що справу за складеним протоколом розглядатиме Воловецький районний суд Закарпатської області. Разом з тим, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по даній справі не є обов`язковою, а тому справу слід розглядати без участі правопорушниці, оскільки матеріалів справи достатньо для розгляду і прийняття рішення по такій.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №245793 від 25.11.2024, постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 30.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, зверненням директора Підполозянської гімназії за №79 від 25.11.202, письмовими пояснення самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності від 25.11.2024 та іншими матеріалами справи.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184КУпАП як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винної, відсутність обставин, що пом?якшують та обтяжують відповідальність, а тому вважаю, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема її виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною за ч.2 ст.184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одну тисячу сімсот ) гривень 00 коп. в дохід держави.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня отримання постанови, у порядку примусового виконання стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.С. Павлюк