ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06 вересня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого нею правопорушення, звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, і провадження по справі закрито.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Своє клопотання мотивує тим, що про існування вищевказаної постанови їй стало відомо із листа НАЗК від 10.04.2024р. Також просить врахувати п.3 розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України, а також те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на всій території України введено воєнний стан, а вона є військовослужбовцем Збройних Сил України. Вказані обставини, апелянт вважає поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апелянта в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Частина 2 статті 294 КУпАП передбачає, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 294 КУпАП містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати ЄУНСС: 725/6747/23

НП:33/822/361/24 Головуючий у І інстанції:Вольська-Тонієвич О.В.

Категорія: ч.1,2 ст.172-7 КУпАП Головуючий в апеляційній ін-ції: Потоцький В.П.

завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом із цим існування таких обставин апелянтом не доведено.

Апеляційним судом встановлено, що постанова районного суду щодо ОСОБА_1 винесена 06 вересня 2023 року (а.с.134), а апеляційна скарга на вказану постанову подана апелянтом 08 травня 2024 року, що підтверджується відтиском штемпеля районного суду (а.с.152), тобто поза межами встановленого законом строку на її оскарження.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_1 знала про факт складання щодо неї протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, що підтверджується її підписами у них, і те, що розгляд справи буде здійснюватися у Першотравневому районному суді м. Чернівці, а відтак мала об`єктивну можливість дізнатися результат судового розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо неї.

Крім того, як вбачається зі справи про адміністративне правопорушення, у судовому засіданні брав участь захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Соник В.В., який знав про прийняте судом рішення та отримав копію постанови через свого представника за довіреністю ОСОБА_2 (а.с. 131,133,137).

Також для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мала можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини в справі (далі ЄСПЛ), яку відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ, як джерело права.

Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 р. Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відтак, ОСОБА_1 , як та, що добросовісно користується наданими їй законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду справи щодо неї, про існування якої їй достовірно було відомо, проте, з апеляційної скарги не вбачається, що перешкодило їй дізнатись про результати розгляду справи та оскаржити судове рішення у строки, визначені процесуальним законом, чи у наближеному до цього строку часі.

На думку суду, поновлення строку на апеляційне оскарження в даному випадку порушує принцип правової визначеності, і як наслідок може тягнути порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що про існування рішення районного суду їй стало відомо із листа НАЗК від 10.04.2024р., однак апеляційний суд звертає увагу на те, що вимоги ст.294 КУпАП не пов`язують перебіг строку на апеляційне оскарження із днем ознайомленням із рішенням районного суду, а з днем проголошення постанови, у зв`язку з чим посилання апелянта на цю обставину, як на підставу для поновлення строку на оскарження постанови, не ґрунтується на законі.

Запровадження в Україні воєнного стану також у даному випадку не є підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки сам по собі факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду №990/115/22 від 10 листопада 2022 року.

Посилання ОСОБА_1 на положення КАС України є недоречними, оскільки суд апеляційної інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, в даному випадку керується Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, у поновленні строку апеляційного оскарження особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути останній у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівців від 06 вересня 2023 року щодо неї за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Апеляційну скаргу разом з усіма додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький