ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/361/24 Справа № 696/587/24 Категорія: ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАПГоловуючий у І інстанції Ніколенко О. Є. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №696/587/24 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Кам`янського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Кам`янського районного суду Черкаської області від 30 травня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого, за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.05.2024 о 13:13 год., на автодорозі Кам`янка-Ребедайлівка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом АЗЛК 2140, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

08.05.2024 о 13 год. 13 хв., на автодорозі Кам`янка-Ребедайлівка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом АЗЛК 2140, д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому будучи особою, відносно якої встановлено обмеження у праві керування транспортними засобами від 07.02.2023, виконавче провадження №52773672, Кам`янський відділ ДВС у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 (А) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, вважаючи її незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову Кам`янського районного суду Черкаської області від 30.05.2024 про визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, скасувати.

Апеляційні вимоги обгрунтував тим, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, та підійшов до формального їх вивчення. Так, суд не врахував, що він 7 та 8 травня 2024 проходив медичне обстеження по направленню ТЦК в м.Кам`янка і здавав необхідні аналізи щодо придатності його до служби в ЗСУ, він їхав до м.Сміла в Черкаську обласну психоневрологічну лікарню та був зупинений працівниками поліції, через те, що в нього були вимкнені габаритні вогні на автомобілі, в подальшому працівники поліції попросили документи, що посвідчують водія та встановили, що він виконавчою службою обмежений в керуванні транспортними засобами, через питання, пов`язані з несплатою аліментів.

Апелянт заявив, що він уладнав у виконавчій службі усі питання пов`язані зі сплатою аліментів. Вважає, що працівники поліції до нього віднеслися упереджено, та при цьому наголосив, що ні наркотичні засоби, ні алкоголю він не вживає.

На думку апелянта, судом першої інстанції дослідження доказу відеозапису з місця події було проведено поверхово, не були відтворені усі файли, що містилися на диску, вважає, що працівниками поліції була порушена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції. Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, послався на КУпАП, Конституцію України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, оскільки не мав на те часу, так як поспішав до лікарні у зв`язку з проходженням медичного огляду необхідного для проходження військової служби в ЗСУ.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст. 130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, ґрунтується на наявних у справі доказах.

Факт вчинення адміністративних правопорушень та винність ОСОБА_1 підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №401414 від 08.05.2024, та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №401413 від 08.05.2024, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.05.2024; рапорту поліцейського з РПП СПД №2 ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції С. Борисенка від 09.05.2024; відеозапису події від 08.05.2024 за участі ОСОБА_1 ; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом у виконавчому провадженні №52773672 від 07.02.2023; постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2097960 від 08.05.2024.

Проаналізувавши докази по справі, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушень, передбачених ч.3 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Так, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», визначено саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду, деталізує процедуру такого огляду у залежності від виду сп`яніння.

В п.12 розділу 2 даної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 розділу 1 Інструкції визначає ознаки саме наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.4 розділу І цієї Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння, є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно положень п.7 розділу 3 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що у разі наявності у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, огляд такого водія поліцейським на стан сп`яніння на місці із використанням спеціальних технічних засобів не проводиться, а водій в обов`язковому порядку направляється до найближчого закладу охорони здоров`я для встановлення того, чи перебуває він в стані наркотичного сп`яніння та проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Аналіз статей 130 та 126 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Судом апеляційної інстанції був переглянутий диск з відеозаписом події від 08.05.2024 за участі ОСОБА_1 з якого вбачається, що він керував на автодорозі Кам`янка-Ребедайлівка, т.з. АЗЛК 2140, д.н.з. НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції в порядку п.3 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» через те, що поза населеним пунктом водій не увімкнув ближнє світло фар, під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 є особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами через наявність виконавчого провадження Кам`янського відділу ДВС у Черкаському районі, Черкаської області щодо стягнення аліментів, чим порушив вимоги п.2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідаольність за ч.3 ст.126 КУпАП, а тому був складений протокол за вказаною статтею. Також працівники поліції встановили, що водій не мав «полісу цивільного страхування», і на його т.з. було встановлено газобалонне обладнання, а запису в реєстраційних документах здійснено не було, чим було порушено п.2.1.г та 31.3.а ПДР України, а тому інспектором поліції на місці зупинки транспортного засобу було складено постанову (а.с.24). Також у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Тому йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 мотивуючи тим, що йому треба до лікарні і в нього немає часу, відмовився (відео 1301170__0013, 14:38:20, 14:43:48).

Отже, з відеозапису вбачається, що на законні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд вважає, що вимоги вищезазначеної Інструкції жодним чином не порушені та дії працівників поліції не суперечать її вимогам, яка передбачає порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Протоколи про адміністративні правопорушення у справі складені уповноваженими на те особами з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в них відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами.

Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта щодо незаконності, постанови суду першої інстанції, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права при її винесенні, є необгрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Твердження апелянта про те, що суд не з`ясував усі фактичні обставини справи, та підійшов до їх вивчення формального, провів поверхово перегляд відеозапису з місця події, є необґрунтованими, та спростовуються матеріалами справи, в яких наявні докази, які засвідчують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, досліджені судом та в сукупності їм надана належна оцінка.

Крім того, для повного та об`єктивного розгляду справи, перевірки апеляційних доводів, суд апеляційної інстанції переглянув диск з відеозаписом події від 08.05.2024 за участі ОСОБА_1 зміст якого засвідчує винуватість останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, та спростовує доводи апелянта про відсутність в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів дані протоколів про адміністративні правопорушення. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції віднеслися до нього упереджено, є неспроможними, оскільки з переглянутого відео події від 08.05.2024 вбачається, що працівники поліції пояснили водію ОСОБА_1 , що зупинка його здійснена на підставі ч.3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», так як він рухався з порушенням ПДР України, а саме під час руху поза населеним пунктом водій не увімкнув ближнє світло фар. На відео не встановлено наявних ознак вчинення працівниками поліції будь-яких упереджених чи незаконних дій по відношенню до водія ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції у встановленому законом порядку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і спростовуються, як переглянутим вищевказаним диском з відеозаписом події від 08.05.2024 за участі ОСОБА_1 , так і іншими доказами.

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35, 36 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинені правопорушення.

Таким чином, із врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, місцевий суд вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому постанову районного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Постанову Кам`янського районного суду Черкаської області від 30 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка