Справа № 734/865/24 Головуючий у 1 інстанції Домашенко Ю. М.
Провадження № 33/4823/594/24
Категорія - ч.1 ст.122-1, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП .
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Маляренка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Маляренка С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-1, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130, ст.36 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 27 лютого 2024 року о 22 год 32 хв, по вул. Лесі Українки, 90 Г в с. Крехаїв, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 керував мотоциклом Forte FT125-RX, р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також 27.02.2024 о 22:32 год., по вул. Лесі Українки, 90 Г в с. Крехаїв Чернігівського району та області, ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом Forte FT125-RX, р.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України.

Крім того, 27.02.2024 о 22:32 год. по вул. Лесі Українки, 90 Г в с. Крехаїв Чернігівського району та області, ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом Forte FT125-RX, р.н. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану поліцейським за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця, чим порушив вимоги п. 2.4, 8.9 «б» ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Маляренко С.В. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування скарги посилається на те, що місцевий суд, не маючи належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення повторно протягом року, безпідставно визнав його винним та притягнув його до адміністративної відповідальності, чим порушив вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та принцип презумпції невинуватості. Зазначає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проведено з грубим порушенням вимог ст.266 КУпАП, Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що з урахуванням положень ч.5 ст.266 КУпАП, свідчить про те, що такий огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є недійсним, а протокол серії ААД № 184868 від 27.02.2024 є неналежним доказом у справі. Вказує, що з дослідженого відеозапису, який не є безперервним, у ОСОБА_1 не вбачається наявність ознак алкогольного сп`яніння, що зазначені в протоколі та у направленні на огляд водія транспортного засобу. Крім того, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення не містять даних про дату їх складання і підпису ОСОБА_1 , а також акт не був вручений останньому.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Маляренка С.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 184868 за ч.1 ст.130 КУпАП, серії ААД № 671428 за ч.5 ст.126 КУпАП та серії ААД № 184869 за ч.1 ст.122-1 КУпАП, згідно яких:

27 лютого 2024 року о 22:32 год., по вул. Лесі Українки, 90 Г в с. Крехаїв, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом Forte FT125-RX, р.н. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану поліцейським за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця, чим порушив вимоги п. 2.4, 8.9 «б» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122-1 КУпАП (а.с.11);

27.02.2024 о 22:32 год., по вул. Лесі Українки, 90 Г в с. Крехаїв, Чернігівського району, ОСОБА_1 повторно протягом року керував мотоциклом Forte FT125-RX, р.н. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії «А», тобто не мав права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП (а.с.2);

27.02.2024 о 22:32 год., по вул. Лесі Українки, 90 Г в с. Крехаїв, Чернігівського району, ОСОБА_1 керував мотоциклом Forte FT125-RX, р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.18).

Отже, протоколи про адміністративні правопорушення є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, і є одними із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Також, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, підтверджується відеозаписом, з якого слідує, що мотоцикл Forte FT125-RX, р.н. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейських про зупинку, подану за допомогою сигналу проблискових маячків синього та червоного кольору, гучномовця. Зупинений шляхом блокування службовим автомобілем. Установлено, що за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_1 .

З протоколу серії ААД №671428 за ч.5 ст.126 КУпАП убачається, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Частина 5 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом; останній підтвердив, що він не має посвідчення водія відповідної категорії «А». Крім того, було з`ясовано, що ОСОБА_3 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак повторності, є непереконливими, так як згідно з диспозицією ч.5 ст.126 КУпАП відповідальність настає саме за повторне вчинення протягом року правопорушень, передбачених частинами 2-4 ст.126 КУпАП.

Крім того, п.3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджених наказом МВС України від 07.11.2017 року №1395, визначено, що повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД № 769414 від 19.08.2023, до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн., внаслідок чого він не є особою звільненою від адміністративної відповідальності або особою, відносно якої закрито провадження у справі, та є особою, яка визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення. Матеріали справи не містять даних про те, що вищезазначена постанова скасована.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. При спілкуванні у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які були йому озвучені поліцейським. ОСОБА_1 не заперечував, що вживав спиртні напої. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі, водій категорично відмовився. Під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 неодноразово пропонував останнім «вирішити питання». Після цього поліцейський пояснив, що в такому разі на нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Посилання апелянта на те, що відеоматеріал не може слугувати належним доказом, так як відеофіксація не здійснювалась безперервно, є непереконливими, оскільки вказаний відеозапис є лише одним із доказів на підтвердження даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному повноважною на те особою.

Крім того, на відеозаписі чітко зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння, і підстави піддавати сумніву зміст даного відеозапису відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б не були предметом дослідження в суді першої інстанції, або порушень судом вимог матеріального або процесуального закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-1, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в справі, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-1 КУпАП, оскільки він не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану поліцейським за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору та гучномовця, чим порушив вимоги п. 2.4, 8.9 «б» Правил дорожнього руху; ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху; ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, яка є найбільш суворою.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Маляренка С.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний