Справа №534/1510/24
Провадження №3/534/410/24
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Куц Т.О. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

встановив:

На розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області налійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №316074 складений 03.06.2024 щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За змістом складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, 03.06.2024 близько 16 год 25 хв ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурними словами в адресу своєї матері ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та штовхнув її, чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру.

В судове засідання ОСОБА_1 не з?явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Направив до суду заяву, відповідно до якої просить провадження у справі закрити за відсутності складу правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки викладені в протоколі обставини правопорушення не відповідають складу правопорушення, він визнає , що 03.06.2024 між ним та ОСОБА_2 сталася сварка , він був у нетверезому стані , що обгрунтовано викликало незадоволення його матері, але він не ображав її нецензурними словами і не штовхав її.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з?явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Від неї до суду надійшла заява, відповідно до якої просила провадження у справі закрити за відсутності складу та події правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки у самому протоколі не вірно зазначена суть правопорушення. При цьому зазначила, що того дня між нею і її сином ОСОБА_3 дійсно відбулася суперечка за наступних обставин. Близько 16 год. 03 червня 2024 року вона повернулася додому з дачі. Була втомлена, що звісно вплинуло на подальші події. Оскільки вони мешкають на 5-му поверсі будинку АДРЕСА_3 , вона зателефонувала синові, щоб він спустився і заніс додому велосипед, на якому вона приїхала. Син спустився і вона побачила, що він був в стані алкогольного сп`яніння, вона розсердилася та почала його сварити. Підіймаючись сходами, вони продовжували сперечатись з приводу того, що син був нетверезий і при цьому, наговорили один одному неприємних слів, але без нецензурних висловлювань. Заходячи до квартири син розвертаючись, щоб поставити велосипед, не розрахував свої дії та випадково зачепив її велосипедом, вийшло так, ніби він її штовхнув велосипедом і вона втомившись від підйому та від цієї суперечки, в серцях викликала поліцію.

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об?єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суддя приходить наступників висновків.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов?язаний, зокрема, з?ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо

(стаття 280 КУпА!).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із протоколом серії ВАД№316074 складений 03.06.2024 органом Національної поліції ОСОБА_1 поставлено за провину вчинення правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, які вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.

У відповідності до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п.3 ч.1 ст.1 Закону).

У свою чергу, згідно із п.14 ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII, психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із системного аналізу ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в сукупності з нормами ст.173-2 КУпАП вбачається, що домашнє насильство передбачає дії фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як убачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 неконкретно викладено суть правопорушення, а саме: не зазначено конкретних протиправних дій вчинених ОСОБА_1 у відношенні до потерпілої, які охоплюються поняттям "домашнє насильство" та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, а також не надання доказів того, що ОСОБА_1 є особою, на яку розповсюджується дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, перелік яких наведений у ч.ч.2,3 ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Отже протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з порушенням ст.256 КУпАП і не може бути покладений в основу звинувачення та враховуватись як доказ винуватості особи за відсутності конкретизовано викладеної суті порушення.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення є лише одним з джерел доказів, і наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність особи має встановлюватись виходячи з досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення, до справи приєднано довідку про результати розгляду звернення, рапорт працівника поліції, пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за змістом яких до неї не застосовувались дії фізичного та психологічного характеру з боку ОСОБА_1 .

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Виходячи із змісту ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247,283,294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Куц