ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2810/24
провадження № 3/753/1509/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «Епіцентр К» диспетчером, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ААД № 521227),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 22.01.2024 року о 21 год. 15 хв., рухаючись по вул. Ревуцького, 4 у м. Києві, керував автомобілем «Toyota Auris», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та тремтіння пальців рук). Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», проба позитивна 0.88 ‰.

ОСОБА_1 в суді своєї провини не визнав, зазначивши, що його безпідставно зупинили працівники поліції та запідозривши, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», на що він, ОСОБА_1 , будучи тверезим, відразу погодився. На його думку прилад показав помилкові результати. Також вказував на те, що під час складання протоколу було порушено його право на захист. Вважав, що дії працівників поліції в цілому були незаконними. Зважаючи на викладене просив провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 , який підтримує дружні стосунки із ОСОБА_1 , в суді показав, що того дня, вони із ОСОБА_1 їхали на автомобілі «Toyota Auris», д.н.з. НОМЕР_1 , та були зупинені працівниками поліції. В цей час стало відбуватися щось незрозуміле, їх запитали з приводу того чи вони вживали алкоголь, на що він, ОСОБА_2 , відповів, що він - так, при цьому зазначив, що водій, а саме ОСОБА_1 , який перебував за кермом був тверезим. Також вказав про те, що свідків проходження ОСОБА_1 огляду залучено не було, крім того він не чув чи пропонували останньому пройти освідування у медзакладі. Зазначив, що свідком проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння він не був.

В суді захисник ОСОБА_1 - адвокат Карпенко В.М., посилаючись на ті ж обставини, просив провадження відносно свого підзахисного закрити у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Також звертав увагу суду на порушення поліцейськими інструкції з експлуатації приладу «Drager 6820» та порушення права на захист його підзахисного під час складання протоколу.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до даних акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови та координації рухів тіла.

За наведених обставин вважаю, що у працівників поліції були передбачені законом підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно даних роздрукованого на папері показника спеціального технічного засобу та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - Alcotest 7510, складеного відповідно до вимог спільного Наказу МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735 уповноваженою особою, підписаних ОСОБА_1 без жодних зауважень, результат огляду на стан сп`яніння «проба позитивна» 0.88 ‰.

Також, положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із відтворених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції 473865 та 473868 вбачається, що ОСОБА_1 погодився на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Після проведення огляду працівник поліції неодноразово з`ясовував чи погоджується ОСОБА_1 з отриманим результатом, та повідомляв, що в разі незгоди огляд буде проведений у медичному закладі у лікаря-нарколога.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 не заперечував щодо проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та результати такого огляду, працівники поліції не мали підстав, передбачених п. 7 розділу І вказаної Інструкції, для пропозиції ОСОБА_3 пройти огляд у лікаря-нарколога у закладі охорони здоров`я.

При цьому суд приймає до уваги те, що в разі непогодження з результатами огляду, ОСОБА_1 мав можливість повідомити про таку незгоду і в такому випадку він був би доставлений працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду у лікаря-нарколога.

Будь-яких доказів, які би свідчили про порушення поліцейськими умов проведення огляду, стороною захисту до суду не подано.

Крім того, за уваги на здійснення відеозапису під час проведення огляду ОСОБА_1 , матеріали якого долучені до справи, участь свідків при проведенні огляду взагалі не є обов`язковою.

При цьому, показання ОСОБА_2 не свідчать про висловлення незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду, оскільки свідок не бачив проходження ОСОБА_1 такого огляду.

Надуманими є і посилання сторони захисту на недотримання вимог Інструкції з експлуатації приладу «Drager 6820». Так, ОСОБА_1 не висувались вимоги щодо надання йому сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, і тому підстав для надання вказаних документів останньому, як це передбачено положеннями ч. 5 розділу ІІ вказаної вище Інструкції, у працівників поліції не було. Як вбачається з роздруківки результатів тестування останнє калібрування приладу Drager «Alcotest 6820», було проведено 14.11.2023 року, тобто з дотриманням річного міжповірочного інтервалу для даної категорії приладів, встановленого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.216 року № 1747, для законодавчо регульованих ЗВТ «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується».

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що ОСОБА_1 роз`яснені його права і обов`язки, передбачені, ст. 63 Конституції ст. 268 КУпАП і будь-яких зауважень щодо не роз`яснення даних положень останнім не заявлялось та у протоколі не зазначалось. Також, положеннями ч. 4 ст. 256 КУпАП передбачено роз`яснення вказаних прав і обов`язків особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме при складенні протоколу, а не при проходженні огляду. При цьому, суд перед початком розгляду справи детально інформував ОСОБА_1 щодо його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином суттєвих порушень, які би вказували на недопустимість доказів у даній справі, а також могли вплинути на висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з даних розписки, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, а автомобіль, яким керував останній було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , який зобов`язувалася не передавати керування транспортним засобом нетверезому водієві.

За таких обставин приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на заперечення останнім своєї вини у інкримінованому йому правопорушенні, підтверджена в повному обсязі, а позиція щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини є обраною позицією захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Враховуючи те, що адміністративнестягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі. Вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя