ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Антонова Д.В. на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та на підставі п.12 ст.5 Закону України Про судовий збір звільнено від сплати судового збору,

за участю:

захисника Антонова Д.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2024 року водій ОСОБА_1 25 листопада 2023 року о 22.50 год. в Дніпропетровській області Новомосковському районі на трасі М 29, 159 км (Харків-Красноград-Перещепине) керував транспортним засобом Hundai Santafe, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510. Результат позитивний, 2.43 проміле, тест №674.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а на відео не зафіксовано факт незгоди з результатами Драгеру. Звертає увагу, що відеозапис змонтовано з декілька камер та він не є безперервним. Зазначає, що були відсутні поняті. Вказує, що огляд було проведено із порушенням, у протоколі суть обвинувачення викладена незрозуміло, не вказано, від якого саме огляду відмовився водій та не зазначено, яким порядок огляду було йому запропоновано. Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд. Вважає, що суд розглянув справу з порушенням правил підсудності.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер, результат огляду 2,43 проміле; тестуванням до протоколу, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер становить 2,43 проміле; відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, щоогляд ОСОБА_1 є недійсним, оскільки він проведений за відсутності свідків та з порушенням вимог КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Так, огляд ОСОБА_1 працівниками поліції було проведено із застосуванням технічних засобів відеозапису бодікамер, запис з яких долучений до матеріалів справи, а отже присутність свідків відповідно до ст. 266 КУпАП не є необхідною.

Крім того, як слідує із матеріалів справи огляд ОСОБА_1 працівниками поліції було проведено на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, а саме газоаналізатором - Alcotest 7510 «Drager», приладом № - 0295, а його результати роздруковані на принтері № - 0535, про що зокрема, зазначено в роздруківці результатів тесту № 674.

Відповідно до відеозаписів з бодікамер, всупереч доводам захисника, працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 його права та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку із роз`ясненням процедури проходження такого огляду на місці зупинки та/або в закладі охорони здоров`я, на що останній погодився та пройшов такий огляд із дотриманням процедури на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 «Drager», прилад - 0295, результат позитивний 2,43 проміле (test № 674).

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що доводи захисника щодо не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав та процедури огляду не знайшли свого підтвердження, більш того, є такими, що спростовані матеріалами справи.

При цьому як слідує з матеріалів справи жодних зауважень щодо отриманих результатів чи порядку проведення огляду ОСОБА_1 працівникам поліції не зазначав, з результатами тесту погодився, що підтверджується підписом останнього на акті огляду на стан сп`яніння, пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я останній бажання не виявив, а тому не має підстав вважати, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено з порушенням процедури, як про це зазначає в апеляційній скарзі захисник.

Необгрунтованими є і доводи захисника про недопустимість долученого до матеріалів справи відеозапису з огляду на наступне.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вказаний відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника, та які мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Процесуальний закон не передбачає ані необхідності фіксування відеозаписом тих обставин, які виходять за межі предмету доказування у справі, ані необхідності додання такого відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника про те, що відеозапис містить ознаки монтування, не заслуговують на увагу, оскільки сам по собі факт того, що відеозапис є монтованим записом з декількох (окремих файлів) відеореєстраторів/бодікамер, не спростовує встановлених судом обставин вчинення правопорушення.

Отже, суд не ставить під сумнів допустимість долученого до матеріалів справи відеозапису, оскільки відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника.

Крім того, твердження в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, не є підставою для визнання порушеною процедури проведення огляду та у зв`язку з цим скасування оскаржуваної постанови, оскільки вимоги КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, не передбачають обов`язкового складання такого направлення у випадку згоди особи з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення останній складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, він містить усі необхідні ознаки та суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 , а тому посилання захисника в цій частині є безпідставними.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Доводи захисника про те, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не підсудна Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області, є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 276 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, при цьому адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено в Новомосковському районі Дніпропетровської області на трасі М 29, 159 км (Харків-Красноград-Перещепине), що відноситься до територіальної підсудності Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Під час апеляційного перегляду стороною захисту не надано доказів на підтвердження того, що оскаржувана постанова не була оголошена учасникам справи, а тому вказані доводи не беруться апеляційним судом до уваги.

При цьому, всупереч доводам захисника останньому за його клопотанням було видано копію оскаржуваної постанови, що підтверджується підписом останнього про її отримання.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції, їм було надано відповідну оцінку, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції, та оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Антонова Д.В. залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот