Справа № 539/5262/24
Провадження № 3/539/1658/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2024 року місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення
ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, не працює, РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності притягалася,
до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИЛА:
18 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, щодо створення належних умов навчання, проживання та виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , 2010 року народження, а саме: неповнолітня перебуває у громадських місцях після 22:00 без супроводу дорослих, гуляє з дорослими особами, помічена за вживанням алкогольних напоїв.
Попередньо, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, щодо створення належних умов навчання, проживання та виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , 2010 року народження, а саме: ОСОБА_1 систематично зловживає алкогольними напоями, неповнолітня дитина після 22:00 перебуває у громадських місцях без супроводу батьків, 13 вересня 2024 року ОСОБА_2 , 2010 року народження перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Зазначеними діями ОСОБА_1 порушила вимоги статті 150 Сімейного кодексу України, статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» та статтю 55 Закону України «Про освіту», за що передбачено відповідальність за частиною другою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 184 КУпАП, зафіксовано у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД № 590749 та серії ВАД № 590675.
Матеріали стосовно ОСОБА_1 надійшли до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області (далі суд) 21 листопада 2024 року та були призначені до розгляду на 05 та 19 грудня 2024 року.
Положеннями статті 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В судові засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце була повідомлена належним чином.
Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.
Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Керуючись статею 36 КУпАП, постановою суду від 19 грудня 2024 року справи № 539/5262/24 (провадження № 3/539/1658/2024) та № 539/5264/24 (провадження № 3/539/1659/2024) стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 184 КУпАП, об`єднано в одне провадження.
Відповідно до частин другої та третьої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Статею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Частина третя статті 55 Закону України «Про освіту» визначає обов`язки батьків (осіб, що їх замінюють) здобувачів освіти (дітей, які навчаються у закладах освіти). Серед таких обов`язків: виховувати у дітей повагу до гідності, прав, свобод і законних інтересів людини, законів та етичних норм, відповідальне ставлення до власного здоров`я, здоров`я оточуючих і довкілля; дбати про фізичне і психічне здоров`я дитини, сприяти розвитку її здібностей, формувати навички здорового способу життя; настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП, підтверджується наступними доказами:
- поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 28 жовтня 2024 року, з яких вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 пішла на день народження та вчасно не повернулася;
- поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з яких вбачається, що неповнолітня прийшла додому близько 02:30 години ночі в стані алкогольного сп`яніння, оскільки випила алкогольний напій REVO ж/б в кількості 0,5 літра;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в стані алкогольного сп`яніння;
- постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 червня 2024 року у справі № 539/1262/24 ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 184 КУпАП.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно з частиною другою статті 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Переконливих доводів, які б спростовували зазначений висновок суду і були підставами для закриття провадження в справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі статею 17 КУпАП у справі не встановлено.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимоги статей 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
З огляду на вищевказане, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 КУпАП та вважає за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 40-1, 184, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 4 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Копію постанови направити ОСОБА_1 .
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В.Рудалєва