Справа №345/3430/24
Провадження № 3/345/990/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2024 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Сухарник І.І., з участю захисника адвоката Іваніва О.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, який не працює, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

На розгляді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2024 серії ААД № 806598, ОСОБА_1 28.05.2024 о 20.25 год. в м.Калуш, по вул. Європейська керував автомобілем SKODA KODIAQ д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу «Драгер» 6810, результат 1,62 проміле. Таким діями водій ОСОБА_2 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

27.06.2024 захисником ОСОБА_1 адвокатом Іванівим О.Б. подано до суду заяву про закриття провадження у справі. В заяві зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження у справі слід закрити, зважаючи на наступне.

Відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за обставин, відображених у вищевказаному протоколі про адміністративні правопорушення.

Захисник зазначає, що із відеозапису вбачається події «Гуфчак 1» працівник поліції в часі 04.00 год. пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, в медичному закладі та роз`яснює йому право відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. На таку пропозицію ОСОБА_1 дає згоду на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціалізованого приладу. Після продування у прилад «Драгер 6810» працівник поліції запитує, чи буде погоджується із результатом чи буде їхати в медичний заклад, і тут же роз`яснює, що в медичному закладі ОСОБА_1 теж буде продувати в прилад Драгер. Потім поліцейський зазначає, що на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення. У часі відеозапису події «Гуфчак 1» 11.50 інший працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що йому виписано направлення на огляд на стан сп`яніння в медичному закладі і констатує, що ОСОБА_1 відмовився проїжджати в медичний заклад, так як він нібито погоджується із результатом даних приладу «Драгер 6810». На такі дії працівника поліції ОСОБА_1 просить роз`яснити йому наслідки відмови. Працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан сп`яніння і повторно запитує чи згоден він із результатом «Драгер 6810» чи будемо проїжджати в медичний заклад? На такі запитання працівника поліції ОСОБА_1 зазначає що бажає проїхати в медичний заклад. На волевиявлення ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад працівники поліції, всупереч вимог вищевказаних норм права замість поїхати в медичний заклад починають констатувати що ОСОБА_1 фактично відмовився від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі і погодився із результатом огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6810». А тому на нього складають документи за керування автомобілем в стані сп`яніння.

Також захисник звертає увагу, що у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у поясненнях ОСОБА_1 чітко зазначає, що із результатом Драгера не згідний. Він також відмовився від підписання видрукуваних даних результату «Драгер 6810». Фактично із даних протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього доказів чітко вбачається, що ОСОБА_1 виявив свою незгоду із результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6810».

Адвокат Іванів О.Б. зазначає, що при висловленій незгоді ОСОБА_1 із результатом його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6810», при висловленому ним бажанні пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі працівники поліції не провели огляд ОСОБА_1 в медичному закладі. Таким чином працівниками поліції допущено грубе порушення ст. 266 КУпАП, що має наслідком визнання такого огляду недійсним.

Також захисник наголошує, що дії працівників поліції по відношенню до ОСОБА_1 є упередженими та такими, що спрямовані виключно на обвинувальний ухил. Із відеозаписів події чітко вбачається, що працівники поліції, маючи реальну змогу забезпечити огляд ОСОБА_1 в медичному закладі, вчиняють дії по унеможливленню такого огляду: констатують, що він фактично вже відмовився і згоден із результатами приладу «Драгер 6810», що, в свою чергу суперечить доданим до протоколу про адміністративне правопорушення доказам.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак прибув його захисник адвокат Іванів О.Б., який після роз`яснення ст. 271 КУпАП просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Додатково зазначив, що зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 була здійснена безпідставно, в матеріалах справи відсутні жодні документи, які б підтверджували причину зупинки. Безпідставна зупинка транспортного засобу є незаконною, відповідно незаконними є всі подальші дії працівників поліції, спрямовані на притягнення водія до адмінвідповідальності, а зібрані докази є неналежні і недопустимі. Також додав, що ОСОБА_1 був незгоден з результатами огляду на стан сп`яніння з допомогою Драгера, про що написав пояснення в протоколі. За обставин незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння з допомогою Драгера на місці зупинки транспортного засобу результати такого огляду були лише підставою для направлення ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я, а не доказом наявності стану сп`яніння. Зазначив, що в даній ситуації працівниками поліції неправильно кваліфіковані дії ОСОБА_1 як порушення п.2.9а ПДР.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, приходжу до наступного висновку.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Слід зазначити, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2024 серії ААД № 806598, ОСОБА_1 28.05.2024 о 20.25 год. в м.Калуш, по вул. Європейська керував автомобілем SKODA KODIAQ д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу «Драгер» 6810, результат 1,62 проміле. Таким діями водій ОСОБА_2 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Згідно вимог ст. 266 КУпАП за наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів проводиться огляд такого водія на стан сп`яніння. При цьому суддя зазначає, що з`ясуванню наявності ознак алкогольного сп`яніння та проведенню огляду водія на стан сп`яніння повинна передувати законна зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням особи, на чому наголошував захисник.

Відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Суддя вважає за необхідне звернути увагу на порушення у даному випадку норм статті 35 Закону України «Про національну поліцію», що мало місце під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про причину зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . До матеріалів справи працівниками поліції не долучено постанови про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , в якому було б відображено причину зупинки згаданого транспортного засобу під керуванням останнього.

З огляду на зазначене працівниками поліції не було дотриманого вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію», а автомобіль ОСОБА_1 було зупинено незаконно, внаслідок чого було порушено його права.

Оскільки автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено з порушенням вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію», тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruitofthepoisonoustree), сформульованої Європейським Судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення.

Відсутність постанови про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху тільки підтверджує доводи захисника про те, що зупинка працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була здійснена без передбачених законом підстав.

Крім того, згідно вимог ч.ч. 2-6 ст. 266 КУпАП Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я…

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення…

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Суддя звертає увагу по порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2024 серії ААД № 806598. Як вбачається з відеофіксації події (а.с.13), після проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6810» працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан сп`яніння і повторно запитує чи згоден він із результатом «Драгер 6810» чи бажає проїжджати в медичний заклад? На такі запитання працівника поліції ОСОБА_1 зазначає що бажає проїхати в медичний заклад. Однак після цього працівники поліції констатують ОСОБА_1 , що він уже фактично відмовився від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі і погодився із результатом огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6810».

Також суддя звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення від 28.05.2024 серії ААД № 806598 містить розбіжності з іншими матеріалами справи, оскільки у даному протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначає, що із результатом Драгера не згідний (а.с.1). Однак, в інших матеріалах справи жодного разу не зазначено, що ОСОБА_1 не був згодний з результатом Драгера.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) неможливо встановити, чи згодний ОСОБА_1 з результатом приладу Драгер, оскільки в графі «З результатами згоден» зазначено - відмовився.

Водночас слід зазначити, що відповідно до вимог п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Аналогічне положення міститься у п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Таким чином в даному випадку за обставин незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння з допомогою спеціального технічного пристрою на місці зупинки транспортного засобу результати такого огляду були лише підставою для направлення ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я, а не доказом наявності стану сп`яніння. В той же час у разі ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі дії особи слід кваліфікувати як порушення п. 2.5 ПДР України.

Таким чином інкриміноване ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та відповідна кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не підтверджено наявними у справі доказами, оскільки за обставин незгоди особи з результатами огляду на стан сп`яніння з допомогою спеціального технічного пристрою на місці зупинки транспортного засобу належним доказом таких обставин є акт медичного огляду, складений у закладі охорони здоров`я, та медичний висновок, виданий за результатами такого огляду, які в матеріалах даної справи відсутні.

Відтак суддя за встановлених у судовому засіданні обставин даної справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності дійшла висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують у його діях складу наведеного адміністративного правопорушення та є сумнівними.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №463/1352/16-а (постанова КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищенаведене, суддя приходить до переконання, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП слід закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 251, 256, 283-287 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 10 діб з часу проголошення.

Повний текст постанови складений 01.07.2024.

Суддя