Справа № 188/1542/24
Провадження № 3/188/978/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року смт.Петропавлівка

Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої, пенсіонерки

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу серії ВАД №211120 від 26.06.2024 року, 11.06.2024 року о 16.00 год гр. ОСОБА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння за адресою АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру, відносно співмешканця гр. ОСОБА_2 , а саме ображала нецензурною лайкою, чим могла завдати шкоди його психологічному здоров`ю та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що саме співмешканець її ображав, щодо нього був винесений припис, сама викликала поліцію, але протокол склали на обох.

Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушеня, копію заяви ОСОБА_1 та її пояснення, рапорт чергового ВП №4, копію пояснення ОСОБА_2 , приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП полягає у вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 та документів долучених до протоколу, сварка з ОСОБА_2 дійсно мала місце, але фізичне насильство було застосовано з боку ОСОБА_2 саме до ОСОБА_1 , і саме вона викликала поліцейських хвилюючись за своє життя.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О. М. Курочкіна