Справа № 615/1134/24
Провадження № 3/615/363/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, одруженого, що має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ХА №000011 від 31.05.2024, складеного головним державним інспектором Харківського рибоохоронного патруля ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 31.05.2024 о 06:30 під час нерестової заборони ловив рибу на ставку без назви поблизу с. Війтенки Богодухівського (Валківського) району Харківської області з гумового човна забороненим для любительського рибальства знаряддя лову сіткою з ліски та спіймав рибу: короп 5 шт., карась сріблястий 9 шт., загальною вагою 13,5 кг, раки 3 шт. На думку інспектора, ОСОБА_1 порушив пп.1 п.1 р.4, пп.4 п.4 р.4 Правил любительського рибальства.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що до війни займався спортивною рибалкою протягом 10 років. Ловив рибу лише на вудку, сіткою не вміє користуватись, ніколи не ловив на сітку. Знає, що різну рибу можна ловити в різні періоди.

31.05.2024 перебував у гостях в с. Війтенки. Проїжджаючи на велосипеді повз ставка, біля берегу побачив рибу, яка стояла, не ворушилась. Підійшовши ближче, побачив, що вона заплуталася в лісці. Коли почав розпутувати та дістав три рибини, з кущів виїхав автомобіль, з якого вийшли чоловіки, вказали, що нібито ловлю рибу забороненими снастями в період нерестового періоду. Погрожуючи забрати до поліції, склали якусь бумажку, в якій розписався, але копію не дали. При цьому човен стояв на березі, кому належить, не знає. Наголосив, що була не сітка, як зазначено в протоколі, а саме ліска. Потім вони почали витягувати ліску, там була перелічена в протоколі риба. Раків відразу ж випустили в ставок, а рибу склали в садок, який стояв біля човна, можливо, щоб переважити, що було далі, не знає, так як пішов додому. Під час зважування риби був присутній, правильно зазначена вага, але в ставок при ньому рибу не випустили, куди вона ділась, не знає. Зауважив, що до цього останній раз був на ставку 5 років тому, коли він був наповнений водою, ловив на вудку. Зараз води там немає, по коліна, тому риба, вилов якої йому інкримінують, не вижила б, задихнулась. Коли він пішов додому, човен залишався там же. Стверджував, що нічого не порушував. Просить закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення, дослідивши надані матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення виражається у таких формах: порушення правил рибальства; грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органів рибоохорони.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення серії ХА №000011 від 31.05.2024, який за змістом ґрунтується на доданих до нього матеріалах: опис-оцінка, розписка, розрахунок матеріальних збитків, приймальний акт, квитанція.

При цьому зазначено, що під час складення протоколу виявлено та вилучено: гумовий човен білого кольору, риба загальною вагою 13,5 кг, раки 3 шт, які залишені під розписку до рішення суду ОСОБА_1 Сітка здана ПДХРП. Разом з тим, підписи особи, у якої вилучено майно, а також свідків, які були присутні під час вилучення, у протоколі відсутні.

Окрім того, згідно опису-оцінки, складеного інспектором рибоохорони, виявлені та вилучені: гумовий човен білого кольору 1 шт.; сітку з ліски 1 шт.; рибу короп 5 шт. вагою 11,2 кг, карась сріблястий 9 шт. вагою 2,3 кг; рак 3 шт. вагою 0,2 кг., які, окрім сітки, в той же день за розпискою передані ОСОБА_1 на відповідальне зберігання, однак ні опис-оцінка, ні розписка не містять його особистого підпису.

Сітку з ліски, відповідно до приймального акту №28, складеного в смт. Печеніги, та квитанції від 31.05.2024, передано на склад ПД ХРП, проте відсутні ФІО посадової особи, яка прийняла майно на зберігання.

Із розрахунку матеріальної шкоди, внаслідок незаконного добування (вилову) водних біоресурсів завдано збитків на суму 42 755 грн.

Доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Пп.1 п.1 р.4 Правил любительського рибальства забороняє добування (вилов) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів.

Забороняється добування (вилов) у період нересту, за виключенням добування (вилову) водних біоресурсів на не заборонених органами рибоохорони ділянках рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) гачковими знаряддями лову з кількістю гачків не більше двох на рибалку або спінінгом з однією штучною приманкою з берега (пп.4 п.4 р.4 Правил любительського рибальства).

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ЄСПЛ у рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, інспектора рибоохорони, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.

Особисті візуальні спостереження інспектора рибоохорони та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за змістом та у відповідності до ст.251 КУпАП не мають характеру доказів, а зазначені у протоколі обставини мають характер припущень, як наслідок. Належні та допустимі докази, які свідчили б про будь-які порушення в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи надані докази в сукупності, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Токмакова