ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/586/24 Головуючий в 1 інст. Ачкасов О.М.
Провадження №33/807/572/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Насонової М.С. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 22 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 15.01.2024 р. о 14 год. 30 хв., ОСОБА_1 , на 475 км траси Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, Запорізького району, Запорізької області, керував транспортним засобом ВАЗ 21144, номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога відмовився на місці зупинки, від керування транспортним засобом був відсторонений, шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, чим порушив 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Насонова М.С. звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначила, що ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначила, що судом порушено вимоги ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів, оскільки не прийнято до уваги висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 15 січня 2024 року, відповідно до якого ознак сп`яніння у останнього не виявлено.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

Клопотання обґрунтовує тим, що копію постанови захисником отримано 2 травня 2024 року, через систему електронний суд. Отже, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції нею пропущено з поважних причин.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 22 квітня 2024 року, постанову суду скасувати, провадження в справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Так, матеріали провадження не містять відомостей на спростування тверджень сторони захисту про отримання копії оскаржуваної постанови суду 2 травня 2024 року.

Суддя апеляційного суду, враховуючи вказане, дійшов до висновку, що апелянт за таких обставин пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а відтак цей строк підлягає поновленню.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Насонової М.С. про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційного суду констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 511511 від 15 січня 2024 року та визнаних судом доведеними підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗ НПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- відеозаписом події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння були вказані поліцейським в направленні на огляд водія від 15 січня 2024 року, зокрема: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів (а.с. 2).

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, доданим до протоколу, зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , його зупинку на блок-посту через наявність на автомобілі номерних знаків невстановленого зразку. Перевірку документів, огляд транспортного засобу та виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. На запитання працівника поліції ОСОБА_1 зазначив, що більше року не вживає марихуану. Далі, зафіксовано проведення зовнішнього огляду ОСОБА_1 на виявлення ознак наркотичного сп`яніння, оголошення виявлених ознак. Неодноразові пропозиції працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. Тривале ухилення ОСОБА_1 від відповіді на запропонований огляд. Відмова ОСОБА_1 від запропонованого огляду. Попередження працівниками поліції ОСОБА_1 про відповідальність за відмову від проходження огляду та складання протоколу.

Отже, на переконання судді апеляційного, суду факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджено відеозаписом, а працівниками поліції дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП за об`єктивних обставин відповідної підозри.

Проте, ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи сторони захисту про порушення судом положень ст. 252 КУпАП щодо не прийняття судом до уваги висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 15 січня 2024 року, відповідно до якого ознак сп`яніння у останнього не виявлено, є безпідставними.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що судом даний доказ досліджений та обґрунтовано визнаний як таким, що додатково підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння.

Одночасно слід відмітити, що у даному випадку вирішується питання саме щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і поважних причин такої відмови за матеріалами справи не вбачається.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним, а тому посилання апелянта щодо порушення ст. 33 КУпАП безпідставні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Насоновій Марині Сергіївні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 22 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Насонової Марині Сергіївні, залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 22 квітня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/586/24