ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в особі судді Сташківа Н.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , студента Підволочиського ліцею,

за ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 312499 від 11 квітня 2024 року, 10.04.2024 р. 22:15 год. гр. ОСОБА_1 в м. Скалат, пр. Шевченка, порушив правила благоустрою у населеному пункті, а саме палив дерево в м. Скалат, чим вчинив правопорушення передбачене ст.152 КУпАП.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні копія рапорту Старшого інспектора Чергового відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області у якому зазначено, що 10 квітня 2024 року о 22:16 год. до Підволочиського ВП №5 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 1977 року народження жителя м. Скалат про те, що біля гуртожитку підпалили дерево. Зв`язавшись із заявником в телефонному режимі було встановлено, що ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння систематично здійснює дзвінки на лінію 102 оскільк в нього частково наявне захворювання (біла гарячка), повідомив неправдиву інформацію. За даним фактом із заявником проведено профілактичну бесіду. Зв`язавшись з інспектором ПДПЧ-20 м. Скалат встановлено що факт пожежі відсутній. Даний факт також підтверджується рапортом поліцейського СРПП відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 10 квітня 2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив суду, що коли він 10 квітня 2024 року ввечері йшов додому, проводив подругу і побачив що горить дерево, вони зупинились, намагались загасити його, кидали землю та просили у людей воду з метою загасити вогонь. Дерево він не підпалював.

Дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, з огляду на таке.

Керуючись ст.12 КУпАП України адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суддя, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 152КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду, не міститься належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.152 КУпАП, не містить посилання на правила благоустрою міста/села та на те, які саме норми зазначених правил були порушені правопорушником, більш того в матеріалах доданих до протоколу міститься інформація про те що викладені в заяві про вчиненні правопорушення обставини не відповідають дійсності.

Із пояснення ОСОБА_1 встановлено, що останній розуміючи суспільну небезпеку почав гасити полум`я, тобто сприяв відверненню негативних наслідків.

Суд звертає увагу, що на момент скоєння інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 був неповнолітнім.

Проте згідно усталеної практики ЄСПЛ особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення взагалі, а особливо щодо неповнолітніх, мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства з підвищеною увагою до дотримання їх права на захист. Однак, з матеріалів справи вбачається, що на місце події не було запрошено законних представників неповнолітнього, останні навіть не були повідомлені про дану ситуацію, що є грубим порушенням прав неповнолітнього.

А відтак, надаючи оцінку відомостям, що містяться в матеріалах справи, доходжу висновку, що матеріалами справи не підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

З п.1 ч.1 ст.247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак до протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, уповноваженою особою не було надано належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу №524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в законодавчих актах України, зокрема, в КПК України, в ст.17 якого зазначається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Згідно роз`яснень, які містяться в абз.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, враховуючи докази по справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 312499 від 10 квітня 2024 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.152 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б. Сташків