Справа № 595/778/24
Провадження № 3/595/456/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 м. Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Р.О.Содомора,

з участю секретаря Присташ П.Р.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник Іванців С.І.,

законного представника потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали справи, яка надійшла із відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , гр-ки України, працюючої продавцем у магазині «Галя балувана», до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч.3 ст.173-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 366377 від 23.04.2024 вбачається, що 18.04.2024 о 09 год. 15 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , будучи матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є учасником освітнього процесу, у приміщенні Бучацької ЗОШ І-ІІІ ступенів №1, допустив систематичне здійснення булінгу (цькування), що полягало у фізичному та психологічному насильстві, а саме нанесенні стусанів, обзиванні нецензурними словами щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , 2011 року народження, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні просила провадження у справі закрити, пояснила, що між її сином та ОСОБА_4 виник конфлікт, проте діти помирилися.

Законний представник потерпілого ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що між дітьми був один конфлікт, проте діти помирилися, тому не заперечує щодо закриття провадження у справі.

Захисник у судовому засідання просив провадження у справі закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки між дітьми один раз відбувся конфлікт, системності не має.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши в сукупності докази зібрані по справі, приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з ч.1 ст.173-4 КУпАП булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі з застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Частиною 3 ст.173-4 КУпАП встановлюється відповідальність батьків за діяння, передбачене частиною 1 статті 173-4 КУпАП, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

У п.4 розділу І Порядку реагування на випадки боулінгу (цькування), який затверджений наказом МОНУкраїни від 28грудня 2019 № 1646 «Деякі питання реагування на випадки боулінгу (цькування)та застосування заходів виховного впливу в закладах освіти» вказано, що ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме: умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру; словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи; будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток; будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів; інші правопорушення насильницького характеру.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Разом з цим, до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , у яких останні вказали, що 20.04.2024 до них зателефонувала класний керівник, та повідомила, що їхні діти побилися у школі.

Також, додано письмові пояснення ОСОБА_4 , який пояснив, що 18.04.2024 о 09 год. він знаходився у класі Бучацької ЗОШ №1, та близько 09:15 між ним та однокласником ОСОБА_6 виник конфлікт, через те, що останній взяв його мобільний телефон та видалив гру, після чого даний конфлікт переріс у бійку. Крім того, до протоколу додано письмові пояснення однокласників, які надали пояснення щодо конфлікту який відбувся 18.04.2024, та який був між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обов`язок доказування покладається на орган, який склав протокол.

Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З аналізу протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №366377 від 23.04.2024 слідує, що у протоколі вказано, що ОСОБА_3 допустив систематичне здійснення булінгу (цькування), що полягало у фізичному та психологічному насильстві, а саме нанесенні стусанів, обзиванні нецензурними словами щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , проте зазначено лише один випадок, без конкретизації кожного випадку, місця та часу його вчинення.

У заяві ОСОБА_2 вказано, що ОСОБА_3 неодноразово в освітньому процесі, а саме у ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 м.Бучач, вчиняв відносно її сина ОСОБА_4 боулінг, однак дані обставини не підтверджуються матеріалами справи, та спростовуються поясненнями ОСОБА_2 у судовому засіданні, яка пояснила, що між дітьми відбулася бійка, проте вони помирилися. Дані пояснення не свідчать про систематичне здійснення булінгу ОСОБА_3 .

Також, додані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків не підтверджуються систематичне здійснення булінгу ОСОБА_3 .

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, на думку суду, провадження по справі необхідно закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП,

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р. О. Содомора