ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 401/529/24 Провадження № 3/401/232/24

20 червня 2024 року місто Світловодськ

Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Андріянова С.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Світловодськ) Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області 10 серпня 2000 року;

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №539163 від 25 лютого 2024 року о 21:50 годині гр. ОСОБА_1 в м.Світловодськ, вул. Героїв України, буд.12, керував транспортним засобом ВАЗ21093 д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, від проходження медогляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування відсторонений, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнає, вказує, що обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності.

19 червня 2024 року захисник адвокат Чирочка Н.В. подала до суду письмові пояснення щодо даного адміністративного правопорушення та просила суд закрити провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Зазначивши, що у вказаний в протоколі час автомобіль був припаркований і двигун не був приведений у дію. ОСОБА_1 сидів за кермом даного автомобіля і поліцейські не здійснювали зупинку автомобіля з підстав наведених у ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Крім того, відеозапис який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення є перервним. А при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 його право користуватись правовою допомогою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

При цьому, згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно, суб`єктом цього адміністративного правопорушення є особа, яка керувала транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння, в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само в ухиленні осіб, які керують транспортними засобами, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Суд виходить з того, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтованим, тобто зробленим на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 266 КУпАП України огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з наказом № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» під час здійснення повноважень працівник поліції повинен включити портативний відеореєстратор з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Так, під час розгляду справи, з метою перевірки, зазначених у протоколі відомостей, було здійснено перегляд відеозапису з фіксацією порушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 , проте на даному відеозаписі відсутній факт керування транспортного засобу та факт відмови особи від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Щодо перервного відеозапису. Після перевірки документів ОСОБА_1 , проведення поверхневого огляду особи та вмісту автомобіля до працівників поліції підійшли інші особи та звернулися про допомогу з приводу дій взагалі іншої людини. Поліцейські залишили автомобіль ОСОБА_1 , перервалася відеозйомка для вирішення іншого звернення громадян і лише через 40 хвилин відновилася. ОСОБА_1 увесь цей час перебував у своєму автомобілі. Після відновлення відеозйомки працівники поліції почали складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказані дії працівників поліції є неприпустимими.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, щодо обставин, через які був зупинений водій ОСОБА_1 , тобто справа не містить відомостей щодо причини зупинки водія, що передбачені ст. 35 Закону України "Про національну поліцію". Тому, існують сумніви в упередженості дій співробітників поліції, якими в повній мірі не було виконано вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння.

Крім того, до протоколу який міститься в матеріалах справи всупереч вимогам Порядку направлення водіїв т/з для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, не долучений акт огляду на стан сп`яніння. Проте з відеозапису який міститься в матеріалах справи чітко видно, що у ОСОБА_1 поведінка адекватна, мова зрозуміла та чітка, рухи тіла нормальні.

За таких обставин суд не може визнати відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також додатках до нього, належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже дані докази відображають лише позицію "обвинувача".

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і у оформлені, у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 251, 266, 247, 279, 283-285 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок державного бюджету.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області С.М. Андріянова