Справа № 344/523/24
Провадження № 33/4808/313/24
Категорія ст. 481 ч. 2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Любчика С.Р. та представника Івано-Франкеівськтої митниці Когут Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Линника Р.В. на постанову Івано-Франківського міського суду від 20 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 481 ч. 6 КУпАП з накладенням штрафу 170000 грн.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 5.10.2023 року о 14 годин 17 хвилин згідно талону на прибуття № б/н у зону митного контролю митного поста «Долина» Івано-Франківської митниці для проведення митного огляду заїхав вантажний автомобіль комерційного призначення «MAN» В9439НР, країна реєстрації Болгарія YIN- код № НОМЕР_1 , з напівпричепом марки "KAESSBOHRER" В1305ЕН, країна реєстрації Болгарія, VIN-код № НОМЕР_2 , який у режимі експорту прямував з вантажем «дріжджі кормові», згідно ЕМД № 23UA50U2 під керуванням водія фірми «TRANSFREIGHT OOD» 32 Tzar Simeon 1-st Str, Varna. Bulgaria, громадянина України ОСОБА_1 . В ході митного контролю вказаного транспортного засобу було встановлено, що водій ОСОБА_1 13.02.2023 року о 08 годин 13 хвилин ввіз на митну територію України вантажний автомобіль комерційного призначення марки «MAN», державний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Болгарія VIN- код До WMA06XZZ4EM652826, з напівпричіпом марки «KAESSBOHRER» В1305ЕН, країна реєстрації Болгарія, VIN-код № НОМЕР_2 , у митному режимі «тимчасове ввезення на 20 діб » через пункт пропуску «Орлівка» митного поста «Орлівка» Одеської митниці та повинен був вивезти його за межі митної території України протягом 20 діб, тобто до 4.03.2023 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через неповноту судового розгляду справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Стверджує, що жодного документу на підтвердження повноважень представника митного органу Юлії Когут до матеріалів справи не надано, що вказує на відсутність повноважень у вказаної особи на подання адміністративного матеріалу про порушення митних правил. ОСОБА_1 надав копії документів про несправність та ремонт автомобіля та додатково надано відповідні документи. Відтак, у ОСОБА_1 були перешкоди, які не надавали можливості до закінчення терміну вивезти автомобіль, що підтверджується матеріалами справи. Тому, наявні в матеріалах справи докази на предмет їх допустимості, об`єктивності та достатності, вочевидь можна дійти висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки, викладені вище обставини про причини пропуску строку є суттєвими та поважними та які з невідомих причин не були прийняті до уваги судом. Вказує, що ОСОБА_1 є водієм TRANSFREIGHT OOD - власника транспортного засобу, який не є відповідальною особою за приймання рішень щодо маршрутів та умов використання транспортного засобу. Він є найманим працівником, який виконує розпорядження керівництва. Отже, дії або бездіяльність ОСОБА_1 не впливали і не впливають на обставини ремонту транспортного засобу, його використання (крім управління згідно маршрутів). Таким чином, у складі правопорушення передбаченого п. 6 ст. 481 МК України вина ОСОБА_1 відсутня. Просить постанови суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Представник митниці подала заперечення на подану апеляцію, де спростовує її доводи й мотиви, просить її відхилити.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 за клопотанням його захисника через його перебування за межами області.

Заслухавши пояснення захисника про підтримання апеляції, доводи представника митниці про її відхилення, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою. Постанова суду щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, вона не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через неповноту й необ`єктивність судового розгляду та істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без обвинувального ухилу і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не взято до уваги вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист, на спростування яких немає правових підстав.

Розгляд справи судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 є істотним порушенням його права на захист, що є безумовною підставою для скасування постанови суду. Як ствердив захисник ОСОБА_3 його підзахисний не отримував судових повісток, не знав про дату судового засідання, не давав згоди захиснику про розгляд справи без нього. У справі немає документальних даних про те, що ОСОБА_1 отримав виклик до суду, направлення йому таких повідомлень не свідчить про їх отримання.

Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника, які ним узгоджено з ОСОБА_1 , і вони підтверджується змістом протоколу про правопорушення, про те, що останньому перед початком і при процедурі його складання не було належним чином роз`яснено і не забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями його конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 498 МКУ, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу.

Обгрунтованими й переконливими є посилання захисника на те, що суд у постанові при підтвердженні вини ОСОБА_1 перелічив лише певні документи, однак при цьому судом не розкрито їх доказового змісту, не вказано, що вони підтверджують чи спростовують. Такий виклад судом обвинувачення залишив істотні сумніви у доведеності вини водія ОСОБА_1 , яка оспорюється в апеляції. Такі сумніви в постанові суду першої інстанції апеляційний суд немає процесуального права усувати. Всі сумніви, згідно ст. 62 Конституції України, суд зобов`язаний трактувати на користь правопорушника.

Суд в порушення вимог ст. 278 КУпАП не перевіряв чи правильно складено протокол про правопорушення, чи уповноваженою особою. Тому не позбавлені правового підґрунтя доводи захисника, які ставлять під сумнів судове рішення, про те, що у справі немає документального підтвердження правових повноважень особи на складання протоколу про порушення митних правил, що слідує із змісту ст. ст. 490, 494 МКУ про те, що такі повноваження мають бути підтверджені посадовою Інструкцією (випискою з неї) працівника митниці.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми МКУ і КУпАП визнають протокол про правопорушення за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, справа закриттю на підставі ст. 294 ч. 8 КУпАП, як невмотивована й необґрунтована через необ`єктивність та неповноту судового розгляду справи.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 , підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави. Разом з тим, апеляційний суд при цьому використає положення ст. 531 ч.1 МКУ, згідно якої постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю через необ`єктивність та неповнотою її розгляду.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови.

Не всі апеляційні доводи апеляції дають підставу для скасування постанови суду, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Зокрема, ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення за ст.481 ч.6 МКУ, оскільки він як водій транспортних засобів взяв на себе митні зобов`язання. Апеляційний суд визнав необґрунтованими доводи захисника з приводу пропуску строку давності у цій справі, оскільки вони не узгоджуються з положеннями ст. 467 МКУ. Посилання апелянта на форсмажорні обставини воєнного стану у цій справі стороною захисту належно не підстверджені. Ремонт автомобіля до обставин непереборної сили не належить. Копія протоколу вручена ОСОБА_1 , що доводить, що йому належно пред`явлено адміністративне обвинувачення.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Линника Р.В. задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 20 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 за ст. 481 ч.6 МКУ скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 294 ч. 8 КУпАП, ст. 531 ч.1 МКУ у зв`язку з необ`єктивністю та неповнотою судового розгляду справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький