Справа № 373/2489/23 суддя в І-й інстанції Свояк Д.В.
Провадження № 33/824/1273/2024 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 квітня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ковбаси Олега Станіславовича на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22 листопада 2023 року серії ААД №4199799 22 листопада 2023 року о 17:39 по вул. Героїв Дніпра в с. Вінинці ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai i30», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 - ARBE-0024, відповідно до якого проба на алкоголь позитивна і становить 0,58 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2024 року визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 80 копійок.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною.

В апеляційних скаргах, одна з яких подана на електронну адресу місцевого суду, а інша на поштову адресу місцевого суду та які є ідентичними за змістом, захисник ОСОБА_1 адвокат Ковбаса О.С. просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Ковбаса О.С. вказує про те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 , який передбачено ст. 266 КУпАП, так як останньому не було запропоновано поїхати до лікарні для проходження огляду після того, як він не погодився з результатами Драгеру. Крім того, в оскаржуваному судовому рішенні зазначено, що ОСОБА_3 не здійснював будь-яких дій, які б могли свідчити про його незгоду з результатами драгеру. Також, в постанові зазначено, що у поліцейських не було обов`язку направляти ОСОБА_4 до лікарні для проходження огляду. Однак, зазначені твердження є хибними, адже як вбачається з відеоматеріалів з бодікамер співробітників поліції, після проведеного огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_4 жодного разу не запитали чи погоджується він з результатами приладу драгер, натомість поліцейський відразу повідомив, що він йде складати адміністративний протокол. Більше того, як тільки працівник поліції пішов до автомобіля складати протокол (а це відбулось через пару секунд після того, як ОСОБА_3 пройшов огляд), то ОСОБА_5 неодноразово висловлював свою незгоду з показниками приладу Драгер, зокрема й другому поліцейському, однак його ігнорували. Крім цього, ОСОБА_1 жодного разу не було запропоновано проїхати на огляд до лікарні. Вказані обставини підтверджуються показаннями свідка, показаннями ОСОБА_2 , відеоматеріалами з боді-камер працівників поліції. Разом з цим, поліцейський, який брав участь в суді першої інстанції, жодного разу не заперечив того факту, що ОСОБА_1 після огляду на приладі драгер не погодився з його результатами. В даному випадку є факт порушення порядку проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, що дає підстави визнати такий огляд недійсним, а провадження закрити. Крім цього, суд першої інстанції взагалі проігнорував та не прокоментував в своєму рішенні позицію захисту щодо того, що протокол складено за порушення п. 2.9А ПДР, тоді як такий протокол повинен був бути складений за п. 2.5 ПДР України, враховуючи те, що матеріали справи містять в собі направлення до лікарні на огляд від якого ОСОБА_3 нібито відмовився.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Ковбаси О.С., апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд дотримався вищезазначених вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 22 листопада 2023 року о 17:39 по вул. Героїв Дніпра в с. Вінинці ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai i30», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 - ARBE-0024, відповідно до якого проба на алкоголь позитивна і становить 0,58 ‰.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення та долученою до нього роздруківкою з Драгера з показниками (вміст алкоголю у крові становить 0,58 ‰), актом огляду на стан сп`яніння, відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ковбаса О.С., вказує про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано поїхати до лікарні для проходження огляду після того, як він не погодився з результатами Драгеру.

Апеляційний суд не погоджується з такими доводами апеляційної скарги, оскільки з наданого суду відео чітко вбачається, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу драгер чи в лікарні на його вибір. На вказану пропозицію ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці, в результаті якого приладом «Драгер» було зафіксовано 0,58 проміле алкоголю. При цьому, останній не висловлював поліцейському незгоду з результатом огляду та у зв`язку з цим не просив доставити його до лікарні для огляду лікарем.

Посилання захисника на незаконні на його думку дії працівників поліції, які після проведеного огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 жодного разу не запитали чи погоджується він з результатами приладу драгер, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, зазначені норми закону надають особі, щодо якої проводиться огляд на стан сп`яніння, право не погодитись з результатами огляду та встановлюють обов`язок поліцейського в такому разі доставити особу до медичного закладу.

Разом з тим, з наявного у справі відео не вбачається, що ОСОБА_1 висловлював незгоду з результатом огляду. При цьому, ні КУпАП ні інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі інструкція) не встановлюють обов`язок поліцейського запитувати в особи, яка пройшла огляд на стан сп`яніння чи погоджується він з результатом.

Посилання захисника ОСОБА_1 на некоректне зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення п. 2.9А ПДР, тоді як за обставинами справи мав бути зазначений п. 2.5 ПДР України, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в ньому викладено дії ОСОБА_1 , які відповідають диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже вірно викладена суть правопорушення та норма закону, яка передбачає відповідальність за вказане порушення.

Вказуючи на помилкове зазначення п. 2.9а правил замість п2.5, захисник ніяким чином не обґрунтував, яким чином зазначена помилка впливає на винність чи не винність його підзахисного у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП чи на можливість суду надати вірну правову кваліфікацію діям ОСОБА_1 чи на можливість встановлення наявності події правопорушення чи його складу в діях останнього.

Отже, допущена помилка в протоколі про адміністративне правопорушення ніяким чином не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, відтак, не може бути підставою до скасування постанови суду та закриття провадження у справі з підставі відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги в частині не надання місцевим судом оцінки показам свідків, спростовуються змістом постанови у справі в якій суд чітко зазначив чому він не погоджується з поясненнями свідка ОСОБА_6 .

Покази вказаного свідка та пояснення захисника в частині, що ОСОБА_1 висловлював незгоду з результатами огляду спростовуються наданим суду відео, а також протоколом про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 мав можливість зазначити про те, що він не погоджується з оглядом. В той же час, в протоколі останній зазначив клопотання про направлення справи на розгляд за місцем його проживання.

Посилання апеляційної скарги на лист компанії, яка є офіційним імпортером та обслуговуючою компанією, яка здійснює повірку, градуювання та сервісне технічне обслуговування приладів Драгер, яка зазначає, що прилад повинен обов`язково проходити повірку, градуювання та технічне обслуговування двічі на рік, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до розділу ІІ інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не просив поліцейського надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Для витребування зазначених документів ОСОБА_1 та його захисник ні до поліції, ні до суду з відповідним клопотанням не звертались.

Матеріали справи не містять сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а саме приладу Драгер, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

За таких обставин, вказівка захисника на неможливість застосування приладу через відсутність повірки з посиланням на листи офіційного імпортера, є недостатнім для висновку про непридатність до використання даного приладу.

Крім того, саме для усунення будь-яких сумнівів в результаті огляду на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою таких приладів КУпАП і передбачає можливість проведення огляду на стан сп`яніння в лікаря нарколога, у разі, якщо особа не погоджується з результатам.

Як було зазначено вище, ОСОБА_1 не висловлював незгоду з результатом огляду ні після його проведення, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому йому була надана така можливість.

Доводи апеляційної скарги в частині, що кількість виявленого в ОСОБА_1 алкоголю, а саме 0,58 проміле не перевищує допустиму норму, апеляційний суд відхиляє, з огляду на вимоги п. 7 інструкції, у відповідності до якого установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною, останній не спростував обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.

Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Ковбаси Олега Станіславовича залишити без задоволення.

Постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв