Справа № 481/717/24
Провадж.№ 3/481/362/2024
П О С Т А Н О В А

іменем У К Р А Ї Н И

25.06.2024 року суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Уманська О.В., за участі секретаря с/з Канівець О.І., розглянувши в залі суду м. Новий Буг Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає АДРЕСА_1 , не працює,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

22.04.2024 року відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області Девятко В.В., складено протокол серії ВАД № 360568 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, про те, що 22.04.2024 року о 20.00 год ОСОБА_1 знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався на її адресу нецензурною лайкою, чим образив останню, завдавши шкоди психологічному здоров`ю.

В судове засідання особа, яку притягують до відповідальності ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, однак справи щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП до таких не відносяться, тому суддя, приймаючи постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності за його відсутності, не порушив його право на захист, оскільки вжив усіх заходів по повідомленню останньої про час та місце розгляду справи та надані достатнього часу для залучення до участі у розгляді справи його захисника.

Ст.173-2 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є бланкетною нормою та передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

При цьому спеціальним нормативним актом, який визначає поняття домашнього насильства, встановлено перелік суб`єктів, які підпадають під його дію, та регулює відносини щодо запобігання та протидію домашньому насильству, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч. 1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 встановлено, що остання разом з співмешканцем ОСОБА_1 у сусідів вживали пиво та співмешканець попрямував до їх спільного місця проживання. Через деякий час остання дізналася, що її співмешканець викликав поліцію. Зазначила, що ОСОБА_3 ображав її нецензурною лайкою. Натомість остання співмешканця з будинку не виганяла.

З письмових пояснень особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 встановлено, що останній разом з ОСОБА_2 у сусідів вживали пиво та співмешканка відмовилася йти до їх спільного місця проживання. Через деякий час ОСОБА_2 прийшла додому та почала кричати ї виражатися нецензурною лайкою, виганяла з будинку у зв`язку з чим потерпілий викликав поліцію. Крім того ОСОБА_1 зазначив що у відповідь також кричав та виражався нецензурною лайкою. Після чого ОСОБА_2 пішла з дому.

Разом з тим насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками як умисність, спричинення шкоди, порушення прав і свобод людини, значна перевага сил того, хто чинить насильство.

Таким чином, належні, допустимі та достатні докази вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 в справі відсутні, а сама по собі сварка побутового характеру з боку ОСОБА_1 , яка, як вбачається з пояснень потерпілої та особи, яка притягується до відповідальності, була взаємною, та спровокована саме потерпілою, не є домашнім насильством, про яке йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення, та не охоплюється диспозицією ст.173-2 КУпАП.

На додаток до цього, у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що вказані дії ОСОБА_1 призвели або могли реально призвести до наслідків, що передбачені у диспозиції ст. 173-2 КУпАП, тобто заподіяли або могли заподіяти шкоду психологічному чи фізичному здоров`ю потерпілої.

Підсумовуючи викладене, вказані вище обставини в сукупності дають підстави для висновку про не доведення перед судом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, відносно якої її винесено, потерпілою.

Суддя