П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспортні дані та РНОКПП відсутні в матеріалах справи, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, посвідчення водія НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 425355 від 04.11.2023 року: 04.11.2023 року о 13 год. 54 хв. в м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, 29, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM-0346, результат 0,76 проміле, тест №1115.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення заперечив та пояснив, що він не вживав алкогольних напоїв, оскільки перебував на військовій службі, тому й керував автомобілем та по дорозі його було зупинено працівниками поліції. Поліцейські зазначили, що в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , наявний запах алкоголю та запитали останнього чи не вживав ОСОБА_1 алкогольних напоїв, на що останній пояснив, що він алкогольних напоїв не вживав, а запах алкоголю в автомобілі наявний у зв`язку з тим, що пасажир даного автомобіля вживав алкогольні напої. Поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов даний огляд, результат якого показав, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, з чим ОСОБА_1 не погоджувався.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рашкова В.В. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема серед іншого, захисник вказала, що ОСОБА_1 не мав жодних ознак сп`яніння, а підставою для проведення огляду стало те, що в автомобілі був наявний запах алкоголю, при цьому пасажир автомобіля вживав алкогольні напої. Також адвокат зазначила, що ОСОБА_1 не був згоден з результатом проведеного поліцейським огляд, тому повинен був бути направлений до медичного закладу для проведення огляду у лікаря нарколога, однак поліцейські не направили та не забезпечили проведення огляду ОСОБА_1 в медичному закладі, натомість склали протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Рашкової В.В., дослідивши письмові пояснення адвоката Рашкової В.В. з додатками, а також протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 425355 від 04.11.2023 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.11.2023, роздруківку результату огляду на стан алкогольного сп`яніння від за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 7510» від 04.11.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розписку ОСОБА_2 від 04.11.2023, довідку, довідку з ІП НП, роздруківку з сайту, рапорт від 04.11.2024, відеозаписи додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається також Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).

У диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи суддя встановив, що 04.11.2023 року о 13 год. 54 хв. в м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, 29, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_3 , та був зупинений працівниками поліції.

З відеозаписів з нагрудної камери поліцейського слідує, що працівник поліції зазначили, що з автомобіля наявний запах алкоголю та запитали чи не вживав ОСОБА_1 алкогольних напоїв, на що останній зазначив, що алкоголю не вживав, а запах алкоголю пов`язаний з тим, що пасажир автомобіля вживав алкогольні напої, після чого поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився та пройшов даний огляд.

Результат проведеного поліцейським огляду з використанням спеціального технічного засобу становив 0.76 проміле, після чого ОСОБА_1 висловив своє здивування з даним результатом та заперечив своє перебування в стані алкогольного сп`яніння та вживання алкоголю.

Після цього, без з`ясування ставлення ОСОБА_1 до результату огляду, зокрема його згоди чи незгоди з результатом проведеного огляду та без роз`яснення ОСОБА_1 , що у разі сумнівів та його незгоди з результатом проведеного поліцейським огляду, останній має право пройти огляд у закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, поліцейський одразу вказав, що стосовно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Враховуючи встановлені обставини, суддя з даного приводу зазначає, що ч.3 ст. 266 КУпАП, пунктами 6,7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008, а також пунктом 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, регламентовано, що у разі незгоди водія транспортного засобу з результатами огляду проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу водій направляється та доставляється поліцейським для проведення огляду до відповідного найближчого закладу охорони здоров`я.

Матеріали даної справи свідчать про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду, оскільки ОСОБА_1 не був згоден з результатом проведеного поліцейським огляду на місці, а відтак ОСОБА_1 підлягав направленню та доставці для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога, чого не було здійснено працівниками поліції в порушення вимог ч.3 ст. 266 КУпАП, п.6,7 Порядку та п. 7 розділу І Інструкції.

Наявне ж у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.11.2023 не може розглядатись судом у якості належного та допустимого доказу, оскільки з відеозаписів спростовується факт дійсного направлення працівниками поліції ОСОБА_1 для проходження огляду в медичному закладі, а вказане направлення було оформлено працівниками поліції з формальних підстав.

Стосовно акту огляду суддя зазначає, що останній також не може розглядатись судом у якості належного та допустимого доказу з огляду на той факт, що відеозаписи відображають незгоду ОСОБА_1 з результатом огляду та фактом перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, однак працівники поліції надали ОСОБА_1 вказаний документ, вказавши, що проставивши свій підпис в даному акті, останній лише підтвердить ті обставини, що проходив огляд на місці зупинки транспортного засобу, при цьому поліцейські не роз`яснили, що своїм підписом в даному акті, ОСОБА_1 підтверджує факт перебування в стані алкогольного сп`яніння та свою згоду з результатом проведеного огляду.

Тому враховуючи вищевикладене, та у відповідності до ч.5 ст. 266 КУпАП результат огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу слід вважати недійсними, оскільки було порушено процедуру проведення огляду, а відтак вони є недопустимим доказом у справі, тому не беруться судом до уваги при вирішенні даної справи.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП автором протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки не додано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закривається, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що належних та допустимих доказів факту вчинення інкримінованого діяння суду не надано, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221,ст. 247, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь