ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 Справа №607/6975/24 Провадження №3/607/3404/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №502800, громадянин ОСОБА_1 19 березня 2024 року о 12 год. 05 хв. в м. Тернополі по вул. Купчинського, поблизу будинку 7, керуючи автомобілем «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди місце події залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився із невідомої суду на те причини, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у його відсутності.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Лукашова О.Є. просила провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП посилаючись на мотиви викладені нею у письмовому клопотанні. Зокрема, захисник вказала, що ОСОБА_1 не відчув звуку зіткнення, а тому залишив місце події, при цьому не маючи умислу уникнення відповідальності або приховування ДТП.

Суд, заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 2.10 (а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

В якості доказів, на підтвердження вини ОСОБА_1 , до протоколу серії ААД №502800 долучено:

- відеозапис із нагрудної відеокамери поліцейського, на якому зафіксовано пошкодження транспортних засобів, а також процедуру оформлення матеріалів про адмінстративне5 правопорушення;

- копію схеми місця ДТП, яка сталася 19 березня 2024 року о 12 год. 05 хв. в м. Тернополі по вул. Купчинського;

- протокол огляду транспортного засобу «Subaru Outback» номерний знак НОМЕР_2 від 19 березня 2024 року на якому виявлені пошкодження ЛФП заднього бампера з лівої сторони;

- протокол огляду транспортного засобу «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 від 19 березня 2024 року на якому виявлені деформацію (вм`ятину) правого переднього крила, пошкодження ЛФП заднього бампера з лівої сторони;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 19 березня 2024 року, згідно з якими він керуючи транспортним засобом по вул. Купчинського в м. Тернополі зупинився перед пішохідним переходом у лівій смузі. Після цього його обігнав автомобіль Субару, водій якого зупинився через 50 метрів і не виходячи з машини, накричав на ОСОБА_1 та поїхав далі;

-письмові пояснення ОСОБА_2 від 19 березня 2024 року;

-копії протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП складений відносно ОСОБА_2 та копію постанови в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП

Отже, з досліджених доказів суд встановив, що ОСОБА_1 міг не бачити, що був учасником дорожньо-транспортної пригоди 19 березня 2024 року, оскільки не відчув удару від зіткнення. Доказів того, що він умисно залишив місце пригоди в матеріалах справи немає, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не порушив п.2.10 (а) ПДР України, про що йдеться у протоколі серії ААД №502800.

Таким чином наявні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст. 6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122-4, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Cуддя В. Є. Ломакін