ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1600/24 Справа № 185/2408/24 Суддя у 1-й інстанції - Косюк А. П. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційні скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Хорошилова Івана Сергійовича на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи: ТОВ «ТМС», інженер - механік, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

При обставинах зазначених в протоколі, 26 лютого 2024 року о 17 годині 25 хвилин в м. Павлоград на перехресті вул. Успенська та вул. Незалежності, водій ОСОБА_1 вживав алкоголь горілку після дорожньо транспортної пригоди з його участю. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності свідка та під відео фіксацію на бодікамеру №4437. Результат позитивний 1.60 %, повторний 1.63 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 (є) ПДР України. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковано за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 та його захисник подали апеляційні скарги, в яких просять постанову суду першої інстанції скасувати, а справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних скарг зазначають, що ОСОБА_1 не заперечую того, що знаходився в стані алкогольного спяніння, але алкоголь вживав ще до ДТП.

Вказують, що працівниками поліції не додано належних та допустимих доказів вживання ОСОБА_2 алкоголю після ДТП. Судом було чітко встановлено, що ОСОБА_2 вживав алкоголь до вчинення ним ДТП, що підтверджено показаннями свідків.

Також зазначають, що суд не встановлював чи було притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутня відповідна постанова.

ОСОБА_1 та його захисник Хорошилов І.С. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п.2.10 «є» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, підтверджені:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 299097 від 26 лютого 2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 26 лютого 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26 лютого 2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота;

- направленням на огляд;

- роздруківками з приладу Драгер;

- рапортом працівника поліції;

- відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення.

Стосовно доводів сторони захисту слід зазначити таке.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої перед ДТП.

При цьому враховано письмові пояснення ОСОБА_1 та його пояснення засвідченні відеозаписом про те, що саме після ДТП він вживав міцний алкоголь. При цьому, працівники поліції розязснуюють ОСОБА_1 наслідки таких його правомірних дій та на що останній знову повідомляє, що вживав алкогольні напої саме після ДТП.

Також обґрунтовано не взято до уваги пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що вони з ОСОБА_1 розпивали алкогольні напої до ДТП, оскільки дані пояснення не спростовують те, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після ДТП

Погоджується з таким твердженням і суд апеляційної інстанції.

Отже, на підставі досліджених доказів приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, доведена.

Місцевий суд дав належну правову оцінку усім доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Проаналізувавши докази, слід прийти до висновку, що вони узгоджуються між собою та є належними, підстав визнавати їх недопустимими чи недостовірними немає.

З огляду на викладене, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Порушень вказаних вимог законодавства, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, не виявлено.

Переконливих доводів у апеляційних скаргах чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Хорошилова Івана Сергійовича залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун