Справа № 503/966/24
Провадження №3/503/890/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інспектора прикордонної служби 1 категорії снайпера 4 групи ІПС віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 17218 КУпАП,

встановив:

25 квітня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 255684, згідно змісту якого 09.04.2024 року о 03.00 годині сержант ОСОБА_1 , перебуваючи разом із ще двома іншими військовослужбовцями у складі прикордонного наряду «Прикордонний патруль» з 00.30 години до 06.30 години, не забезпечив в повному обсязі охорону ділянки державного кордону в межах пп/зн 0261 0262, а саме не здійснив прийняття під охорону визначеної ділянки, патрулювання місцевості не проводив, постійно перебуваючи в районні пп/зн 0262, що призвело до порушення державного кордону трьома особами на вихід з України в районні пп/зн 0261/02, чим в умовах особливого періодупорушив вимоги ст. 11, 17, 30, 37 Статут внутрішньої служби ЗСУ; ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, п. 6, 7 глави 2 розділу ІІ, п. 9 глави 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 року № 1261,у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 17218 КУпАП.

В судовому засіданні, яке відбулось 01.05.2024 року, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного вище правопорушення заперечував, але водночас із цим, після роз`яснення судом процесуальної можливості заявити клопотання про виклик для допиту в якості свідків начальника віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , який склав рапорт від 09.04.2024 року (а.с.3-4), та начальника відділу ВВБ І.Киричка, який складав лист-повідомлення від 10.04.2024 року (а.с.24), не виявив бажання скористатися відповідною можливістю протягом всього подальшого часу перебування справи у провадженні суду до закінчення судового засідання. Також на уточнююче запитання суду повідомив, що військову службу проходить за контрактом.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та отриманими доказами, а саме протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 255684 від 25.04.2024 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких заперечень щодо його змісту; копією рапорту начальника віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 від 09.04.2024 року з фототаблицею до нього (а.с.3-7), в якому серед іншого зазначено, що давність сліду виявленого в період з 15.40 години до 18.20 години 09.04.2024 року при огляді місцевості в районні пп/зн 0261/02 складає до 12 годин (тобто мав з`явитися в період з 03.40 години до 06.20 години 09.04.2024 року); копій витягів із заходів з оперативно-службової діяльності та зі списку особового складу (а.с.8-10), згідно змісту яких сержант ОСОБА_1 разом із ще двома іншими військовослужбовцями з 00.30 години до 06.30 години 09.04.2024 року перебував у складі прикордонного наряду «Прикордонний патруль»; копією висновку службового розслідування від 18.04.2024 року №02.10/91/24-Ви (а.с.12-23); копією листа-повідомлення начальника відділу ВВБ НОМЕР_1 прикордонного загону ГВВВБ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Державної прикордонної служби України ОСОБА_3 від 10.04.2024 року (а.с.24); копіями пояснень свідків ІПС 1 категорії інструктора віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_4 від 12.04.2024 року (а.с.27-28), ІПС 3 категорії водія віпс «Шершенці» ОСОБА_5 від 12.04.2024 року (а.с.29-30), ІПС вищої категорії начальника групи віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_6 від 12.04.2024 року (а.с.31-32), ІПС 1 категорії інструктора віпс «Шершенці» ОСОБА_7 від 12.04.2024 року (а.с.33-34), ІПС 3 категорії фахівця зв`язку віпс «Шершенці» ОСОБА_8 від 12.04.2024 року (а.с.35-36) та начальника віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_9 від 12.04.2024 року (а.с.37-38).

Внаслідок не реалізації ОСОБА_1 процесуального права на порушення клопотання про допит свідків в суду відсутні підстави ставити під сумнів викладені у вище наведених документах обставини про давність виникнення виявленого сліду, зокрема застосовану для цього методику, а в свою чергу збирати докази на власний розсуд суд позбавлений можливості з огляду на існуючи принципи змагальності і диспозитивності.

Письмове пояснення інспектора прикордонної служби 1 категорії снайпера 4 групи ІПС віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 від 12.04.2024 року (а.с.25-26) не спростовує вище наведені обставини, оскільки містить в собі зазначення того, що підходу осіб до кордону не спостерігали (за текстом мається на увазі склад відповідного прикордонного наряду) без вказівки обставин щодо виявлення сліду в районні пп/зн 0261/02.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Згідно положень ч.1 ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року № 661-IV, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Відтак суд вважає вище наведені письмові пояснення учасників справи допустимими, належними, достатніми і достовірними доказами, внаслідок узгодженості внутрішнього змісту кожного із них та відсутності суперечностей між ними, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

В свою чергу заперечення щодо вчинення вищевказаного правопорушення висловленні усно особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні під час судового розгляду справи, суд оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови свого захисту з метою ухилення від відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми.

При цьому, ч.1 ст. 17218 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України. В свою чергу ч.2 ст. 17218 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року № 1932-XII, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-XII, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» оголошено часткову мобілізацію. Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію"» від 17 березня 2014 року № 1126-VII затверджено Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023 та від 05.02.2024 року № 49/2024, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX та від 06.02.2024 року № 3564-IX.

Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 17218 КУпАП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 15, 23-24, 27, 33-35, 401, 17218 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 17218 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1010 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17170 (сімнадцять тисяч сто сімдесят) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко