Справа№ 953/3425/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2024 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові матеріал про порушення митних правил, який надійшов з Харківської митниці Державної митної служби України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Технокартон», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України,

встановив:

15.02.2024 до Харківської митниці листом Державної митної служби України від 14.02.2024 № 26/26-04/7.14/451 надійшла відповідь митних органів Латвійської Республіки на запит Державної митної служби України щодо проведення перевірки законності ввезення на митну територію України товарів "косметичні засоби та харчові добавки»" ТОВ "Технокартон" (). В ході опрацювання вказаної інформації встановлено, що для митного оформлення вказаних товарів у митний режим «імпорт» керівником та декларантом ТОВ "Технокартон" громадянином України ОСОБА_1 до Харківської митниці була подана митна декларація типу ІМ40ДЕ від 22.04.2021 №UA8077200/2021/005993. Відправником товарів виступала латвійська компанія SIA «FORWARDER» (URIEKSTER STR. 8B-8, RIGA, LV-1005, LATVIA). Продавцем товарів виступала ізраїльська компанія «DR. NONA INTERNETIONAL» LTD (P.O. B 7010 I.Z CANOT 79825 ISRAEL). За результатами аналізу комерційних, товаросупровідних та інших документів, надісланих разом із вищевказаною митною декларацією встановлено, що спочатку дана партія товару була відправлена латвійською компанією SIA «FORWARDER» на адресу українського отримувача ТОВ «МІКРОХІМ СИНТЕЗ» (), згідно контракту від 14.04.2021 №14/04/2021-1 за комерційними документами від 14.04.2021 №009-66-1/04.2021, №009-66/04.2021 виданими ізраїльською компанією «DR. NONA INTERNETIONAL» LTD. В подальшому, внаслідок причин, викладених в листі ТОВ «МІКРОХІМ СИНТЕЗ» від 22.04.2021 №22/04-1 (тимчасовим припиненням роботи, пов`язаної з зовнішньоекономічною діяльністю) на адресу компанії «DR. NONA INTERNETIONAL» LTD, українська компанія просить повернути вантажна адресу відправника або перенаправити іншому отримувачу. При цьому ТОВ "Технокартон" в листі від 22.04.2021 №22-04-1 на адресу компанії «DR. NONA INTERNETIONAL» LTD повідомляє про готовність прийняти вантаж та сплатити всі митні платежі, передбачені законодавством, згідно укладеному між ними контракту (№14/04/2021-2 від 14.04.2021). Про факт зміни отримувача та укладання нового контракту від 14.04.2021 №14/04/2021-2 на дану партію товару між ТОВ «Технокартон» та «DR. NONA INTERNETIONAL» LTD свідчить лист компанії «DR. NONA INTERNETIONAL» LTD від 22.04.2021 б/н на адресу директора ТОВ «МІКРОХІМ СИНТЕЗ». Згідно поданих до митного оформлення документів, а саме рахунків фактур від 14.04.2021 №009-66-1/04.2021, №009-66/04/2021 вартість товару по митній декларації від 22.04.2021 №UA807200/2021/005993 склала 3532,4 ЕUR, що у перерахунку згідно офіційних курсів валют, чинних на дату митного оформлення становило 119036,94 грн. Вказані рахунки були видані компанією «DR. NONA INTERNETIONAL» LTD для ТОВ «ТЕХНОКАРТОН». Згідно відповіді, наданої митними органами Латвійської республіки, інформація щодо відправлення товарів на адресу ТОВ «ТЕХНОКАРТОН» відсутня, а зазначена партія товарів була відправлена на адресу ТОВ «МІКРОХІМ СИНТЕЗ», що підтверджується рахунками фактурами від 14.04.2021 №009-66-1/04.2021, №009-66/04.2021 та міжнародною товарно-транспортною накладною СМR від 19.04.2021 №LV-19/04. В результаті порівняння примірників рахунків фактур, наданих до митного оформлення у Харківську митницю, з рахунками, наданими до митного оформлення у Латвійській Республіці, було встановлено, що відомості щодо найменування, ваги та кількості товарів співпадають, однак одержувач товарів та вартість товарів, заявлені до митного оформлення у Латвійській Республіці відрізняються. Вартість товарів була вищою, ніж вартість цих товарів при митному оформленні у Харківській митниці. Вартість товарів згідно рахунків фактур від 14.04.2021 №009-66-1/04.2021, №009-66/04.2021 наданих митними органами Латвійської республіки, складала 49488 ЕUR, що у перерахунку згідно офіційних курсів валют, чинних на дату митного оформлення становить 1667676,32 грн.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Оскільки неявка ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, клопотань не надано, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності, за наявними доказами.

Суд, дослідивши та перевіривши представлені матеріали, приходить до наступного.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст.487МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 9КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за який законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, адміністративне правопорушення складається з об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Так, ст.483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даним законом є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто активна поведінка (вчинок) особи. Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення повинен чітко розуміти та усвідомлювати обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагнути їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України, в тому числі і шляхом надання неправдивих відомостей, які необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 198 МК України, органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України відповідно до ст. 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про попуск їх через митний кордон України. При перевезенні автомобільним транспортом документами, що містять відомості про товари, є: документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; найменування товарів; вага брутто товарів (у кілограмах) або об`єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів.

За приписами ч. 7 ст. 257 МК України, перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст.265МКУкраїни наділений декларант.

Відповідно до ст.ст.49, 58 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.

Статтею 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до гл. 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною 3 ст.54 МК передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; випускати у вільний обіг товари, що декларуються.

Виходячи зі змісту положень ч. 5 ст. 54 МК України, в ході виконання вказаних обов`язків, орган доходів і зборів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених МК України, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Тобто, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

Як вбачається з митної декларації типу ІМ40ДЕ від 22.04.2021 №UA807200/2021/005993, одержувачем товару є ТОВ «ТЕХНОКАРТОН», декларантом виступає ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що винуватість ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про порушення митних правил №0011/80700/24 від 20.03.2024; висновком заступника начальника управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил начальника відділу провадження в справах про порушення митних правил ОСОБА_2 , доповідною записко. Заступника начальника відділу аналітичної роботи УБК та ПМП Харківської митниці Єпанчинцева І.; інформацією про платника податків НОМЕР_2 з податкових баз даних (online), копіями листів Харківської митниці №7.14-2/20-0310/1844 від 08.03.2024; №7.14-2/20-03/7/2158 від 26.03.2024; №7.14-3/20-03/26/4/5535 від 04.10.2023; копією листа митного органу Латвійської республіки; копіями інвойсів №009-66-1/04.21, №009-66/04.21 від 14.04.2021 MIKROKHIM SINTEZ LLC; копією СМR LV-19/04; копією ВМД (ІМ40ДЕ) №UA807200/2021/005993 від 22.04.2021; копією контракту №14/04/2021-2 від 14.04.2021; копією специфікації №1 від 14.04.2021 до контракту №14/04/2021-2 від 14.04.21; копіями інвойсів №009-66-1/04.21, №009-66/04.21 від 14.04.2021 TEKHNOCARTON LLC; ФОТОКОПІЯМИ СМR LV-19/04 з відтисками печаток митних органів; фотокопіями листа книжки МДП CARNET TIR з відтисками печаток митних органів; фотокопією сертифікату походження; фотокопією інвойсу №009-66-1/04.2021 від 14.04.2021 (MIKROKHIM SINTEZ LLC) з відтисками печаток митних органів; фотокопією сертифікату походження; фотокопією інвойсу №009-66-1/04.2021 від 14.04.2021 ОСОБА_3 з відтисками печаток митних органів; фотокопією інвойсу №009-66/04.2021 від 14.04.2021 ОСОБА_3 з відтисками печаток митних органів; копією листа ТОВ «МІКРОХІМ СІНТЕЗ» від 22.04.2021 №22/-4-1, копією листа «DR. NONA INTERNETIONAL» LTD від 22.04.2021; копією листа ТОВ «Технокартон» від 22.04.2021 №22-04-1.

Відповідно до частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 під час митного оформлення зазначеної митної декларації подав митному органу як підстави для переміщення товарів документи, що містили неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1ст. 483 МК України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання в межах санкції ч.1 ст. 483 МК України.

Зазначеною нормою митного кодексу України, передбачено штраф в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

При накладенні стягнення з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 279, 283 КУпАП України, ст. ст. 197,458, 467, 483, 522, 527, 528, 541 МК України, ст.41,129 Конституції України, суд, -

Постановив:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 483 МК України, у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил 833838 (вісімсот тридцять три тисячі вісімсот тридцять вісім ) гривень 16 копійок з конфіскацією цих товарів: "косметичні засоби та харчові добавки", згідно митної декларації типу ІМ40ДЕ від 22.04.2021 №UA807200/2021/005993 (Отримувач коштів: ГУК Харківська обл./МТГ м.Харків; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; рахунок отримувача: UA 5020649).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Бородіна