ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/997/24

Провадження № 3/568/513/24

01 липня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області суддя Сільман А.О.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та відділу організації несення служби в Дубенському районі УПП в Рівненській області ДПП щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 , пенсіонер,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбаченіст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України роз`яснені),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радивилівського районного суду Рівненської області знаходяться матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши докази у справі, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (стаття 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

У відповідності до ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється в тому числі і на осіб, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №601750 від 05.06.2024 р., 05.06.2024 року близько 09:30 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї. Умисно вчинив дії психологічного та економічного характеру, а саме: застосував психологічне та економічне насильство до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень. ОСОБА_1 ображав ОСОБА_2 , обзивав її нецензурними словами, вимикав електропостачання, випихав з будинку, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №988064 від 10.06.2024 р. вбачається, що 10.06.2024 року близько 08:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство економічного характеру, а саме: позбавив права користування електроенергією, відключивши електропостачання у будинку де проживає потерпіла ( АДРЕСА_1 ), чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При цьому, в протоколах не зазначено, в чому саме полягала шкода заподіяна діями ОСОБА_1 , які наслідки спричинено потерпілій, хоча цей обов`язок прямо зазначений в диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Пояснень свідків, фото/відеофіксації чи інші докази, які могли б підтвердити обставини вказані у протоколі до протоколу не долучено.

Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29.02.2024 р., встановлено рівень небезпеки - низький, постраждалу особу турбує ситематичне відключення електроенергії кривдником, вплив поведінки кривдника на безпеку постраждалої особи - не встановлений.

Крім того, суд звертає увагу, що лише факт конфліктної ситуації колишнього подружжя не може свідчити про психологічне насильство в сім`ї у розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Дії ОСОБА_1 за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди ОСОБА_2 , не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди чи можливість її завдання в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного правопорушення.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно із ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Згідно «Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника», затвердженогоН аказом МВС України від 01.08.2018 року за № 654, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника складається на бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка термінового заборонного припису стосовно кривдника, на якому проставлено відповідні серію та номер. Припис складається в одному примірнику з утворенням двох копій через самокопіювальний папір. Оригінал припису вручається кривднику під підпис, перша копія - постраждалій особі або її представнику, друга копія залишається у працівника уповноваженого підрозділу поліції.

Отже, винесення тимчасового заборонного припису є крайнім заходом, що застосовується до кривдника у виняткових випадках (безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи).

З матеріалів справи вбачається, що 05.06.2024 р. відносно ОСОБА_1 винесено терміновий заборонюваний припис стосовно кривдника серії АА №430389 стороком 10 діб з 13:00 год. 05.06.2024 р. по 13:00 год. 15.06.2024 р. Відповідно до якого, ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою ОСОБА_3 ..

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №373510 від 10.06.2024 р. вбачається, що 10.06.2024 року о 08:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не дотримався виконання вжитих заходів термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА №430389 від 05.06.2024 р., протягом строку дії, а саме: перебував у місці проживання та контактував з потерпілою, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №601041 від 09.06.2024 р., 09.06.2024 року близько 10:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не виконав вимоги заходів термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА №430389 від 05.06.2024 р., а саме: перебував у місці проживання потерпілої ОСОБА_2 та контактував з останньою, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження порушення ОСОБА_1 заходів термінового заборонниго припису серія АА №430389 від 05.06.2024 р.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Оскільки, у справі відсутні належні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом доводили факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 173-2, 245, 247, 280 КУпАП суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.О. Сільман