Справа № 226/1306/24
Провадження № 3/226/348/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Петунін Ігор Владиславович, за участі захисника Павлової Олени Олександрівни розглянувши матеріал, що надійшов з відділення поліції № 2 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мирноград Покровського району Донецької області, громадянка України, не працює, місце реєстрації та мешкання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 368490 від 14.05.2024, ОСОБА_1 , маючи на своєму утриманні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає разом з нею, ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дитини, внаслідок чого 27.04.2024 о 21.13 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 не слідкувала за дитиною ОСОБА_2 2021 р. н., який самостійно покинув місце мешкання. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Павлова О. О. надала суду клопотання про закриття провадження у справі, яке ОСОБА_1 повністю підтримала, в обґрунтування якого вказала, що порушений порядок та строк оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки законодавством передбачено строк на його складання не пізніше 24-х годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. З протоколу ж вбачається, що подія сталася 27.04.2024 о 21.13 год., а сам протокол складений 14.05.2024, що є порушенням. Крім того, вважає, що особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не доведено факт ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. У якості доказів провини ОСОБА_1 до протоколу надані заява ОСОБА_3 від 27.04.2024 про прийняття заходів до ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням нею батьківських обов`язків щодо дитини, пояснення ОСОБА_3 від 27.04.2024, згідно з якими ОСОБА_1 постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а дитина постійно перебуває в неї вдома. Вважає дані докази неприйнятними, оскільки пояснення ОСОБА_3 це її власне розуміння поняття правильного виконання батьківських обов`язків, а той факт, що 27.04.2024 ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння та систематично вживає алкогольні напої не перевірений та не підтверджений і у матеріалах справи докази цього відсутні. Крім того, твердження заявниці ОСОБА_3 спростовуються поясненнями ОСОБА_4 , яка пояснила, що 27.04.2024 перебуваючи за запрошенням свого колишнього чоловіка ОСОБА_5 у нього за адресою: АДРЕСА_2 , вона, на прохання своєї доньки, яка народилась у шлюбі ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , залишила їй свого сина ОСОБА_6 , брата дівчинки. Вказане відбувалося за погодженням з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , тобто безпідставне повідомлення до поліції від ОСОБА_3 вона пояснює як факт неприязних стосунків між ними. На обліку у службі у справах дітей сім`я ОСОБА_1 не перебуває, згідно з актом обстеження умов проживання родини в квартирі створені умови для виховання, розвитку та утримання малолітньої дитини, стосунки у родині доброзичливі. Неможливо встановити, що ОСОБА_1 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. З урахуванням наведеного, неможливо зробити висновок, що є провина ОСОБА_1 в ухиленні від виконання свого батьківського обов`язку щодо виховання дитини.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника та дослідивши матеріал про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

За приписами ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 статті 184 КУпАП адміністративна відповідальність осіб настає за ухилення їх як батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, що являє собою сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Згідно зі статтею 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість конкретної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються і протоколом про адміністративне правопорушення, який відіграє значну роль у встановленні обставин справи та оцінці дій особи, щодо якої його складено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Виходячи з положень ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 складений 14.05.2024, тобто більш ніж через два тижні після виявлення правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є доказом, який в даній справі є недопустимими, оскільки даний протокол був складений всупереч нормам закону, що тягне за собою недопустимість даного протоколу, як доказу в справі та, відповідно, неможливість судді посилатися на нього під час постановлення судового рішення.

За таких умов, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 368490 від 14.05.2024 складений щодо ОСОБА_1 неможливо визнати процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Крім того, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 27.04.2024 вона добровільно, за погодженням з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 залишила малолітнього сина у їх родині, оскільки в їх родини проживає сестра ОСОБА_6 , та вона просила про залишення дитини на ніч у них.

Згідно з актом обстеження умов проживання від 14.06.2024, родина ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 у впорядкованій трикімнатній квартирі, яка обладнана всіма необхідними меблями і технікою, у дитини є спальне місце, місце для навчання, гаджети для навчання, сезонний одяг.

Згідно з інформацією від 14.06.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на обліку у службі у справах дітей Виконавчого комітету Мирноградської міської ради, як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах, не перебуває.

Свідок ОСОБА_3 , яка викликалась до судового засідання для надання пояснень щодо факту правопорушення, до суду не з`явилася.

Оцінка досліджених судом доказів, вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів її провини в ухиленні від забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина, судді не надано.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов?язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.(«Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016р.)

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності в діях особи складу адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суддя вважає недоведеним факт інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Димитровский міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. В. Петунін