Справа № 297/4492/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за апеляційною скаргою захисника - адвоката Левадного О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 грудня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 cт. 204-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Відповідно до постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення, - 21 вересня 2023 року близько 18 години 00 хвилин прикордонним нарядом «КрП» на напрямку 187 прикордонного знаку на околиці населеного пункту Яноші на відстані близько 18000 метрів від лінії державного кордону було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався на транспортному засобі марки «SKODA», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в якості пасажира. В ході проведення фільтраційних заходів, особа не могла підтвердити мету перебування в контрольовано-прикордонному районі. Дана особа мала намір незаконно перетнути державний кордон з України в Угорщину поза пунктами пропуску через державний кордон.

Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, захисник Левадний О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм КУпАП. Вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, не проаналізував належним чином наявні у справі докази. Звертає увагу на те, що судом порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи було проведено без участі ОСОБА_1 . Просить суд, скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Щодо пропущеного строку у клопотанні вказує, що участь у суді першої інстанції ні ОСОБА_1 , ні його представник адвокат Левадний О.О. не приймали, про існування оскаржуваної постанови взагалі не знали, та копію постанови не отримували. Захисник просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Левадного О.О., неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що останні належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, а розгляд справи вже відкладався у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник повинні добросовісно використовувати надані процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язані демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Левадного О.О. враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість та незаконність судового рішення апеляційний суд відхиляє, враховуючи такі обставини.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 004480 від 21.09.2024 стверджується, що 21 вересня 2023 року близько 18 години 00 хвилин прикордонним нарядом «КрП» на напрямку 187 прикордонного знаку на околиці населеного пункту Яноші на відстані близько 18000 метрів від лінії державного кордону було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався на транспортному засобі марки «SKODA», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в якості пасажира. В ході проведення фільтраційних заходів, особа не могла підтвердити мету перебування в контрольовано-прикордонному районі. Дана особа мала намір незаконно перетнути державний кордон з України в Угорщину поза пунктами пропуску через державний кордон. Своїми діями громадянин України ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; заявою ОСОБА_1 , які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України від 04.11.1991, та його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Поряд з тим, жодного доказу, який би ставив під сумніви правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , стороною захисту не надано.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які б давали підстави вважати, що інспектор прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » тип Б ОСОБА_2 був упередженим при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилається захисник-адвокат Левадний О.О. в апеляційній скарзі та під час її розгляду.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » тип Б ОСОБА_2 діяв у межах наданих йому повноважень.

Разом з тим, під час розгляду апеляційної скарги, не встановлено й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також підписання протоколу та інших наявних у матеріалах справи документів.

Крім того, не надано доказів того, що відносно ОСОБА_1 під час його затримання був вчинений моральний тиск чи незаконні дії з боку прикордонного наряду. Між тим, апеляційний суд бере до уваги відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 чи його захисник оскаржували незаконні дії працівників прикордонної служби, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення у передбачений законом спосіб.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, не проаналізував належним чином наявні у справі докази, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та змістом оскаржуваної постанови, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що вказані доводи спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу свідчить про те, що такий відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, у ньому відображені всі необхідні й передбачені цими нормами відомості та обставини, у тому числі чітко викладена суть адміністративного правопорушення, зокрема і те, що ОСОБА_1 намагався перетнути державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

Відповідно до диспозиції частини першої статті 204-1 КУпАП, передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , суть вчиненого ним правопорушення полягає у спробі незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Згідно ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України дійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Отже, ознакою об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною першою статті 204-1 КупАП є, зокрема, перетинання або спроба перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи апеляційний суд оцінює як обрану лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, повно та всебічно досліджених судом першої інстанції, які в своїй сукупності підтверджують намір ОСОБА_1 на перетин державного кордону України поза межами пункту пропуску.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи доведено, що 21.09.2023 близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , який рухався на транспортному засобі марки «SKODA», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в якості пасажира, поза пунктом пропуску, в результаті чого був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «КрП» на напрямку 187 прикордонного знаку на околиці населеного пункту Яноші на відстані близько 18000 метрів від лінії державного кордону, здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України в Угорщину.

Таким чином, докази покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, визнаються належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд справи було проведено без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє як безпідставні і не обґрунтовані з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколом підтверджено, що ОСОБА_1 був обізнаний про направлення складеного щодо нього протоколу до Берегівського районного суду Закарпатської області і в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі ОСОБА_1 .

Вищенаведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не виявив бажання брати участь у розгляді справи, чим самостійно позбавив себе можливості надати пояснення чи докази з приводу обставин події, а тому суд першої інстанції, взявши до уваги те, що участь особи у розгляді цієї категорії справ, не є обов`язковою, прийняв обґрунтоване рішення про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

Тому, апеляційний суд вважає, що вимоги ст. 268 КУпАП судом першої інстанції порушено не було.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставиться йому за провину.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та, на думку апеляційного суду, є спробою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи дотримано вимоги ст. 279, 280 КУпАП, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а адміністративне стягнення, яке накладено на нього у межах санкції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення, і в свою чергу є необхідним і достатнім для виправлення і виховання ОСОБА_1 у дусі точного та неухильного додержання законів та запобігання новим правопорушенням.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику - адвокату Левадному О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Левадного О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага