Справа № 462/810/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2024 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 19 січня 2024 року о 17 год. 45 хв. у м. Львові, вул. Я. Мудрого, 21, керував транспортним засобом «Dacia» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, нестійка хода, невиразна вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно порядку на місці, та проїхати у мед заклад відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

13.05.2024 року від ОСОБА_1 надійшло заперечення на протокол. Зазначає, що не погоджується з протоколом, оскільки 19.01.2024 року близько 17.45 год не керував транспортним засобом «Dacia» д.н.з. НОМЕР_2 , зазначає, що відмовився від проходження тесту на стан сп`яніння та проїхати в мед заклад, проте буз згідний це зробити після появи адвоката. Також зазначає, що відео з місця перебування знято з розривами, так і з перервами, що на його думку ставить під сумнів легітимність даного відео, тому просить скасувати протокол поліції від 19.01.2024 р.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в день складення протоколу приблизно в 17:00 год. за його участю сталося ДТП по вулиці Київська Русових, після чого він поїхав з місця події. По вулиці Ярослава Мудрого ОСОБА_1 зупинився, оскільки автомобіль був несправний, та через 20-30 хв. до нього підійшли працівники поліції. Вони назвали причину зупинки, а саме що схожий автомобіль скоїв ДТП та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 сказав, що без адвоката не буде проходити огляд. Через 30-40 хвилин приїхав адвокат та він у присутності останнього також відмовився проходити огляд. Додав, що на місці події він був із своїми знайомими.

Захисник Олексів Р.Й. підтримав заперечення, долучені ОСОБА_1 до справи. Зазначив, що до кримінальної відповідальності за фактом ДТП від 19.01.2024 року ОСОБА_1 не притягувався. Судом винесено постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він є інспектором управління патрульної поліції у Львівській області. У день зазначений в протоколі його екіпаж отримав оперативну інформацію про ДТП та здійснював розшук автомобіля. Автомобіль вони виявили в потоці транспорту, який повільно рухався, на виїзді з вулиці Ярослава Мудрого в сторону вулиці Шевченка. Працівники патрульної поліції заблокували рух автомобіля та встановили конуси. В автомобілі був увімкнений двигун, водій був за кермом. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці або проїхати в медичний заклад ОСОБА_1 відмовився. Свідок пам`ятає, що ОСОБА_1 просив про адвоката, який через деякий час прибув на місце події.

Дослідивши матеріали справи доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі за текстом - ПДР) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Суд не бере до уваги доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки такі спростовуються показами свідка, допитаного в судовому засіданні.

Крім цього, суд враховує письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх пояснення зафіксовані на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, про наявність у ОСОБА_1 явних ознак алкогольного сп`яніння, час вчинення ОСОБА_1 дорожньо транспортної пригоди, який він сам повідомив суду, а також час події зафіксований на відеозаписі та у протоколі, що розглядається судом, різниця між якими становить трохи більше пів години.

Виходячи із відеозапису ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом. На запитання працівника патрульної поліції, хто є водієм, ОСОБА_1 пред`явив посвідчення водія та документи на автомобіль, які сам дістав з автомобіля.

Суд зауважує, що, ОСОБА_1 не просив про допит свідків, які б могли підтвердити обставини справи та його доводи, зокрема, знайомих, з його слів, осіб, які перебували разом із ним.

Суд бере до уваги пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як самостійно так і потім в присутності адвоката. Виходячи з відеозапису події, після приїзду адвоката, ані останній, ані ОСОБА_1 до працівників поліції із питанням проходження огляду на стан сп`яніння не зверталися, зауважень до процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не висловлювали.

При цьому, суд критично ставиться до доводів захисника щодо недотримання вимог про безперервність відеофіксації та зйомку двома працівниками поліції.

Належність доказів - це якість доказу, що характеризує точність, правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. Належним є той доказ, який містить інформацію, що має значення для справи.

Так, відеозаписами з відеореєстраторів працівників поліції зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в медичному закладі, роз`яснення патрульними поліцейськими наслідків такої відмови, відібрання письмових пояснень у свідків, а відтак у суду відсутні підстави для визнання таких відеозаписів неналежними доказами.

Інші доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника не спростовують висновків суду.

А відтак, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №508968 від 19.01.2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

- рапортом поліцейського від 19.01.2024 року;

- відеозаписами з відеореєстраторів працівників поліції, долученими до матеріалів справи;

- показами свідка ОСОБА_2 .

Здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

При призначенні покарання суд враховує, що керування транспортним засобом в стані сп`яніння є одним із найтяжчих правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, та його суспільну небезпеку, дію на території України на час вчинення адміністративного правопорушення воєнного стану, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605.60 грн.

Керуючись ст. 40-1, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 гривні 60 копійок судового збору.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.С. Мруць