Справа № 676/4048/24
Провадження № 3/676/1539/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Шульга К. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Кам`янець-Подільського РУП ГУНП у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , приватний підприємець,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Кам`янець-Подільським РУП ГУНП у Хмельницькій області до суду направлено протокол про адміністративне правопорушення ААД №476135, складений уповноваженою особою 08.06.2024, відповідно до якого 08.06.2024 об 11.20 год. в м. Кам`янець-Подільський по проспекту Грушевського водій керував ТЗ Lexus RX350 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів).Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу чи у найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП. Керування передано ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечив викладені в протоколі обставини та повідомив, що є приватним підприємцем, діяльність здійснює на території центрального ринку в м. Кам`янець-Подільський. Того дня близько 07.00 год. він разом з вітчимом ОСОБА_2 приїхали на автомобілі Lexus RX350 д.н.з. НОМЕР_2 на ринок. Близько 11.00 год. у нього біля кіоску виник конфлікт із штовханиною, від чого він був емоційно збуджений. Ближче до 12.00 год. він та вітчим пішли до машини забрати товар. Поруч з ринком місця для парковки автомобіля не було, тому вітчим припаркував автомобіль з порушенням ПДР. Коли вітчим поніс товар до кіоску, він залишився біля автомобіля, курив. Приблизно через 20 хв. під`їхали поліцейські, запропонували пройти огляд. Спочатку він відмовився, оскільки автомобілем не керував, бо за кермом був вітчим, він навіть ключів не мав. Телефону у нього з собою не було, тому не зміг подзвонити вітчиму, щоб той прийшов. Потім погодився пройти огляд, однак не як водій, а як громадянин, але поліцейські не відреагували на його пропозицію, продовжували оформляти матеріали. Потім прийшов відчим і вони поїхали але поліцейські вказали, що нібито передали керування вітчиму ОСОБА_2 . Також зазначив, що дівчина, яка на відео каже, що є його дружиною і що він просто перепаркував автомобіль, насправді не є його дружиною, а знайома, ОСОБА_3 , яка працює неподалік у кіоску «Кроха-Картоха». Те, що вона сказала, є її ініціативою, яку він пояснити не може, можливо вона хотіла якось допомогти йому.

Представник ОСОБА_1 адвокат Мерінова Н. В. в судовому засіданні вказала на невідповідність викладених у протоколі обставин фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 і ця обставина відсутня на відеозаписі. А оскільки ОСОБА_1 не зупиняли, то і відмови на місці зупинки не було. Звернула увагу, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд як громадянин, але огляд не повели. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення ще не був повністю оформлений. Звернула увагу, що долучений відеозапис не є безперервним, як того вимагають положення чинного законодавства. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до протоколу додано відеозаписи з нагрудної камери 6 та 12, а фактично запису з камери 12 немає. Крім того, ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не співпадають з ознаками сп`яніння, вказаними у направленні на огляд до медичного закладу, що свідчить про формальний підхід до виявлення та фіксування правопороушеня. З урахуванням усіх обставин вважала відсутніми подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, просила закрити провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 , поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , пояснив, що під час несення служби того дня вони заїхали на ринок, де бачили чоловіка з явними ознаками алкогольного сп`яніння та ознаками бійки на тілі. Через певний час, коли вони проїжджали повз ринок (об`їхали навколо ринка), вони знову побачили того ж чоловіка поруч з автомобілем, який стояв на дорозі. Вирішили, що він має намір їхати. Зупинились, підійшли до того чоловіка. Оскільки на запитання чи він керував транспортним засобом чоловік відповів «може я, а може і не я», то запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що той відмовився, тому вони склали протокол про адміністративне правопорушення. Потім підійшов чоловік з ключами, сказав, що він батько і що то його автомобіль, сіли і поїхали. Вони теж поїхали.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень статей 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає, зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінують порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до положень статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За результатом оглянутих в судовому засіданні відеозаписів суд приходить до наступного.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018, передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Досліджені в судовому засіданні відеозаписи не містять повної інформації про подію, яка мала місце 08.06.2024, зокрема, на них не зафіксовано зупинку транспортного засобу.

При цьому суд звертає увагу, що визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в пункті 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

З матеріалів вказаної адміністративної справи не можливо однозначно встановити, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки відеозаписами зафіксовано спілкування поліцейських та ОСОБА_1 , а також оформлення поліцейськими адміністративного протоколу. Тобто обставини, зафіксовані відеозаписом, узгоджуються з поясненнями, наданими в судовому засіданні як ОСОБА_1 , так і поліцейським, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. При цьому, Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати/збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, за відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, він, у розумінні диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП, не є суб`єктом вчинення цього адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 19.02.2020 у справі №204/8036-16-а зазначив, що єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності є наявність усіх ознак адміністративного правопорушення; якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Таким чином, судом встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

За таких обставин провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Керуючись статтями 7, 130, 247, 268, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Хмельницької області К. М. Шульга