Справа № 953/9615/24
Провадження № 3/953/2827/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Харків

Суддя Київський районний суд міста Харкова Глос М. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює на посаді інженера електроніка у КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

13.10.2024 року о 17 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого батька ОСОБА_2 , 1949 року народження, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою та образах і могло завдати шкоди здоров`ю потерпілого.

У зв`язку із вчиненням щодо ОСОБА_2 зазначених вище дій інспектор Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області виніс щодо ОСОБА_1 терміновий заборонний припис на строк 3 доби з 18 год. 30 хв. 13.10.2024 року до 18 год. 31 хв. 16.10.2024 року, яким кривднику заборонено входити та знаходитися у місці проживання (перебування) потерпілого, а також у будь-який спосіб контактувати із ним.

У судове засідання ОСОБА_1 викликався в установленому законом порядку з завчасним повідомленням про дату, час і місце розгляду справи. Однак до суду правопорушник не з`явився і про причини свого неприбуття не повідомив. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про визнання своєї винуватості, у якій він просить розглядати справу за його відсутності.

За таких обставин неприбуття до суду правопорушника, участь якого у судовому засіданні не є обов`язковою, з огляду на вимоги статей 268, 277-2, 279 КУпАП не перешкоджає розгляду судом справи.

За результатами дослідження й оцінки поданих органом поліції письмових доказів суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення і правильність юридичної кваліфікації його дій з огляду на таке.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Домашнє насильство як один із різновидів насильства відрізняється від інших його форм тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки та пов`язані між собою.

За визначенням, закріпленим у п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (надалі Закон № 2229-VIII), домашнє насильство становлять діяння (дії або бездіяльність), зокрема, фізичного або психологічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство згідно з п. 14 зазначеної вище частини статті є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, утворюють, зокрема, вчинення домашнього насильства, тобто будь-яких умисних діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо свого батька ОСОБА_2 задокументовано у протоколі про адміністративне правопорушення від 13 жовтня 2024 року серії ВАД № 258464 (а. с. 1).

Відповідно до досліджених судом письмових пояснень і заяви ОСОБА_2 про вчинення правопорушення 13.10.2024 року ОСОБА_1 після того, як батько зробив йому зауваження, почав ображати його нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою (а. с. 2).

Ці ж обставини підтвердив у своїх поясненнях і ОСОБА_1 , зазначивши, що посварився з батьком, оскільки прийшов додому у нетверезому стані, а батько через це зробив йому зауваження. Пояснив, що під час сварки дійсно виражався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, стосунки з потерпілим напружені, бо в того дуже важкий характер. Визнав свою провину у повному обсязі і висловив жаль з приводу скоєного (а. с. 3).

На підставі досліджених судом доказів в їх сукупності і взаємозв`язку суд беззаперечно встановив факт сварки ОСОБА_1 з батьком ОСОБА_2 , що була вчинена за місцем їх спільного проживання і супроводжувалася словесними образами та висловлюваннями нецензурною лайкою. Ці дії, з огляду на обстановку і обставини їх вчинення, з урахуванням похилого віку потерпілого, вочевидь викликали у ОСОБА_2 відчуття емоційної невпевненості і могли завдати шкоди його фізичному та психічному здоров`ю. Отже, відповідна поведінка ОСОБА_1 становила домашнє психологічне насильство у розумінні п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII.

За таких обставин дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства психологічного характеру у формі образ та висловлювання нецензурною лайкою, що могло завдати шкоди фізичному і психічному здоров`ю потерпілого.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, яке згідно з поясненнями потерпілого у ході співбесід під час оцінки ризиків вчинення домашнього насильства не вплинуло на його безпеку, і дані про особу порушника, котрий до адміністративної відповідальності притягується вперше, згідно з поясненнями ОСОБА_2 під час зазначеної вище співбесіди раніше не чинив щодо нього домашнього насильства (а. с. 5).

Як обставини, що пом`якшує адміністративну відповідальність, суд згідно з вимогами ст. 34 КУпАП враховує повне визнання провини і щире розкаяння ОСОБА_1 . Передбачених ст. 35 цього Кодексу обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, за результатами судового розгляду не встановлено.

Оцінивши зазначені обставини у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що з огляду на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вперше, повне визнання вини, щире каяття, те, що протиправна поведінка кривдника не призвела до суттєвих негативних наслідків для потерпілого і не ставила під загрозу його безпеку, а також те, що ОСОБА_2 не висловлював позицію щодо посилення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд вважає за можливе накласти на нього альтернативне більш м`яке стягнення у виді штрафу у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

На підставі ст. 173-2 ч.1, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, з ОСОБА_1 підлягатиме стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн і витрати на облік цього правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос