Житомирський апеляційний суд
Справа №285/56/24 Головуючий у 1-й інст. Сусловець М. Г.
Номер провадження №33/4805/775/24
Категорія ч. 1 ст. 162 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 березня 2024 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 березня 2024 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з конфіскацією валютних цінностей. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 22.12.2023 близько 15 год. ОСОБА_1 перебуваючи по вул. Житомирській, 116 в м. Звягель в пункті обміну валют порушила правила про валютні операції, а саме здійснила незаконний обмін 100 (сто) доларів США за курсом 3770 гривень та не видала чек про здійснення операції, чим порушила вимоги ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про валютні операції без ліцензії», відповідальність за що передбачена ст. 162 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована зокрема тим, що суд першої інстанції, розглянувши справу за її відсутності, не звернув уваги на подане нею клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із розірванням договору про надання правової допомоги із захисником. Також зазначила, що на момент розгляду справи апеляційним судом, спливли строки притягнення її до адміністративної відповідальності.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що розгляд справи проведено без її участі, а з постановою ознайомилася лише 15 квітня 2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи, що підтверджується заявою в матеріалах справи (а.с. 60).

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Так, статтею 162 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Згідно п. 3 ст. 6 Закону України «Про валюту і валютні операції» торгівля валютними цінностями здійснюється виключно через уповноважені установи, які отримали ліцензію на таку діяльність відповідно до статті 9 цього Закону.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП підтверджується наявними доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №549555 від 22.12.2023 вбачається, що 22.12.2023 близько 15 год. ОСОБА_1 перебуваючи по вул. Житомирській, 116 в м. Звягель в пункті обміну валют ТОВ ФК «Октава Фінанс» порушила правила про валютні операції, а саме: здійснила незаконний обмін 100 (сто) доларів США за курсом 3770 гривень та не видала чек про здійснення операції, чим порушила вимоги ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про валютні операції без ліцензії», відповідальність за що передбачена ст. 162 КУпАП.

Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_1 була ознайомлена, але від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення відмовилася, як і надання будь яких пояснень.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №549555 від 22.12.2023 (а.с. 3); рапортом оперуповноваженого управління карного розшуку ГУНП в Житомирській області капітаном поліції М.Мельником; письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 22 грудня 2023 року, згідно яких 22 грудня 2023 року він в обмінному пункті, що розташований по вул. Житомирській, 116 в м. Звягель здійснив обмін валюти 100 доларів США та отримав кошти в сумі 3770 грн; інформацією з реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП.

Щодо апеляційних доводів, суд зазначає наступне.

20 березня 2024 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи 20 березня 2024 року відбувся за відсутності ОСОБА_1 та її захисника, які не прибули в судове засідання, оскільки суддею районного суду неодноразово відкладався розгляд справи. Зокрема, 12 січня 2024 року - за заявою ОСОБА_1 у зв`язку із хворобою; 22 січня 2024 року - за заявою ОСОБА_1 у зв`язку із зайнятістю адвоката; 06 лютого 2024 року за клопотанням ОСОБА_1 та заявою її адвоката у зв`язку із хворобою ОСОБА_1 ; 20 лютого 2024 року за заявою адвоката Ковальчука С.О. у зв`язку із хворобою; 05 березня 2024 року - за заявою адвоката Ковальчука С.О. для долучення до справи відповіді на адвокатський запит; 20 березня 2024 року - за клопотанням ОСОБА_1 у зв`язку із залученням іншого захисника.

Вказаним особам судом першої інстанції було надано достатньо часу та можливостей для реалізації права на захист.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо розцінення таких дії учасників судового розгляду як зловживання процесуальними правами та намагання затягування розгляду справи.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. ст. 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, ч. 3 ст. 178, ст. ст. 185, 185-1, ст. ст. 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП та прецедентну практику ЄСПЛ, оскільки ОСОБА_1 була обізнана, що відносно неї складено протокол, який направлений до суду, дата судового засідання зазначена в протоколі, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляла, правопорушення передбачене ст. 162 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП, розгляд яких слід проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не можуть за встановлених обставин бути підставою скасування оскаржуваної постанови.

Окрім цього, апеляційним судом було у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні і надати пояснення, а також подати докази.

Посилання апелянта про закриття провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 162 КУпАП або накладення стягнення у вигляді попередження, не заслуговують на увагу, оскільки підстав для визнання вказаних тверджень слушними, апеляційний суд не вбачає.

Справа судом першої інстанції розглянута в межах строків накладення адміністративного стягнення, а закінчення таких строків на час розгляду справи апеляційним судом не є підставою для закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого місцевим судом рішення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20 березня 2024 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь