БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/819/24
Провадження № 3/730/416/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, повторно, 20 червня 2024 року близько 20-15 год вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї матері ОСОБА_2 за її місцем проживання у АДРЕСА_2 , а саме: виражався в її бік нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчинення даного правопорушення не визнав і пояснив, що 20 червня 2024 року близько 20-15 год, перебуваючи у АДРЕСА_2 за місцем проживання своєї матері попросив у її співмешканця ОСОБА_3 автомобіль, для того щоб з`їздити у м.Борзна, який йому не надав, у зв`язку з чим він з ним посварився, а матір не ображав та ніякого насильства щодо неї не вчиняв, вона лише викликала поліцію; в той час він був тверезий та не дебоширив. Після оголошеної перерви притягуваний в судове засідання не з`явився. Тому, з огляду на зазначені обставини, суд вважає за можливе провести розгляд даної адміністративної справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, участь якої не є обов`язковою, що не є порушенням прав цієї особи, передбачених ст.268 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Потерпіла ОСОБА_2 була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання за наявними в матеріалах справи засобами мобільного зв`язку, що підтверджується відповідними телефонограмами, але двічі до суду не з`явилась, про причини неприбуття не повідомила, заяв про відкладення чи розгляд справи в її відсутність не подала. Тому, з огляду на зазначені обставини, суд вважає за можливе провести розгляд даної адміністративної справи в межах наявних доказів у відсутність потерпілої, участь якої не є обов`язковою, що не є порушенням прав цієї особи, передбачених ст.269 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з приписами ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

За змістом положень ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними, достатніми та допустимими доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стандарт доведеності вини поза розумним сумнівом).

За змістом положень ч.2 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3, 4, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь . Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Приписами ч.2 ст.3 даного Закону визначено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 даного Закону особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного правопорушення, незважаючи на невизнання ним своєї вини, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №233900 від 20.06.2024р., який притягуваний не підписав, будь яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять;

- рапортом чергового ВП №3 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 20.06.2024р.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20.06.2024р.;

- відеозаписом з технічного засобу з місця події, де зафіксовано процедуру спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка пояснює, що її син ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння дебоширив, вимагав від неї грошей, ображав її нецензурною лайкою та погрожував спалити автомобіль;

- копіями термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 та формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

- копіями постанов Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02.02.2024р., 13.02.2024р., 29.02.2024р., 29.04.2024р., 04.06.2024р., 17.06.2024р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП (справи №730/54/24, №730/174/24, №730/282/24, №730/458/24, №730/460/24, №730/687/24, №730/706/24).

З огляду на приписи ст.251 КУпАП зазначені протокол про адміністративне правопорушення (який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій), письмові документи та відеозапис з технічного засобу є належними й допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Заперечення ж ОСОБА_1 своєї винуватості суд вважає необгрунтованими й розцінює їх як намір уникнути від встановленої законом відповідальності за вчинене діяння.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» у діях ОСОБА_1 було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,і він підлягає адміністративній відповідальності.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд з огляду на приписи ст.33 КУпАП враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, його особу та майновий стан.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин справи, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень в подальшому, ОСОБА_1 слід піддати найбільш суворому виду адміністративного стягнення, яким є адміністративний арешт, що відповідатиме вимогам ст.33 КУпАП.

Водночас застосування до ОСОБА_1 більш м`яких адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч.2 ст.173-2 КУПАП (штраф, громадські роботи) на переконання суду не буде необхідним і достатнім для його перевиховання, оскільки поведінка ОСОБА_1 не свідчить про його бажання стати на шлях виправлення, він систематично вчиняє адміністративні правопорушення до своїх рідних (батька, матері), раніше накладені на нього адміністративні стягнення у виді штрафу, громадських робіт не мали жодного превентивного ефекту.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 23, 32, 33, 40-1, 187, 245, 251, 252, 268, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Початок адміністративного арешту ОСОБА_1 рахувати з часу його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець