"27" червня 2024 р. Справа № 363/2646/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею було визначено суддю Рукас О.В.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 277892 від 29.05.2024 року вбачається, що 29 травня 2024 року о 13 год. 40 хв. на автомобільній дорозі сполученням Вишгород-Ровжі, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW X3, державний номерний знак НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не вибрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Ford, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, надав суду пояснення та заяву, в яких вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, просив обмежитись мінімальним покаранням. Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи, ОСОБА_1 не оспорював, підтвердив їх достовірність.

У судове засідання з`явилася потерпіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надала суду пояснення та заяву, в яких зазначила, що 29 травня 2024 року близько 13 год. 40 хв. вона рухалась на власному автомобілі марки Ford, державний номерний знак НОМЕР_2 , по автомобільній дорозі сполученням Вишгород-Ровжі, по дамбі Київського водосховища, з с. Лебедівка в напрямку м. Вишгород. При зустрічному роз`їзді з автомобілем BMW X3, державний номерний знак НОМЕР_1 , вона відчула удар по дзеркалу заднього виду з лівого боку. При зупинці виявилось, що ліве дзеркало її автомобіля розбите, так саме, і як дзеркало зустрічного автомобіля. Вважає, що причиною зіткнення при зустрічному роз`їзді є недотримання нею безпечного бокового інтервалу з автомобілем BMW X3, державний номерний знак НОМЕР_1 . Свою провину визнає у повному обсязі.

У судове засідання викликався працівник поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції Ревун С.П., який здійснював складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце, працівник поліції у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Аналіз диспозиції ст. 124 КУпАП дає можливість зробити висновок, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, має матеріальний склад, тобто є закінченим з моменту настання суспільно-шкідливих наслідків. У кінцевому підсумку об`єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає обов`язкову сукупну наявність суспільно-шкідливого діяння у виді порушення вимог ПДР України, а також суспільно-шкідливих наслідків, які перелічені у диспозиції ст. 124 КУпАП та перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з суспільно-шкідливим діянням.

З урахуванням вищевикладеного суд звертає увагу, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП може бути правомірним результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення тоді і лише тоді, коли в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення на основі достатньої сукупності належних, допустимих, достовірних доказів можна зробити категоричні висновки щодо порушення ОСОБА_1 конкретних вимог ПДР України, що з необхідністю та виключною послідовністю призвело до настання суспільно-шкідливого наслідку, передбаченого у диспозиції ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 слідує, що суть інкримінованого правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 13.1 ПДР України, до призвело до зіткнення транспортних засобів та отримання ними механічних пошкоджень.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Похідним від зазначеного припису є п. 12.3 ПДР України, в якому встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що під час здійснення руху на транспортному засобі водій при виборі швидкості руху в дозволених межах завжди повинен враховувати, зокрема, дорожню обстановку. У той же час при зміні дорожньої обстановки, зокрема, виникнення перешкоди, яку об`єктивно спроможний виявити водій транспортного засобу, то останній повинен належним чином відреагувати на зміну дорожньої обстановки шляхом зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або об`їзду виниклої перешкоди. Дорожня обстановка, об`єктивна спроможність відреагувати на її зміну, є визначальним фактором щодо вибору швидкості руху транспортного засобу.

При цьому суд звертає увагу, що буквальне тлумачення положень п. 12.3 ПДР України свідчить про те, що його вимоги поширюються лише на ті випадки, коли під час здійснення руху на транспортному засобі виникає перешкода, яку водій об`єктивно спроможний виявити. Тому у разі виникнення перешкоди, яку водій не був об`єктивно спроможний виявити чи з технічних причин не був спроможний зупинитися або здійснити об`їзд такої перешкоди, то не допускається кваліфікація такої ситуації як неврахування водієм дорожньої обстановки, а відповідно як порушення вимог ПДР України.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Отже, дорожня обстановка, яку водій враховує при виборі швидкості руху транспортного засобу та при різкій зміні якої водій зобов`язаний зменшити швидкість руху аж до повної зупинки транспортного засобу або об`їзду виниклої перешкоди, визначається певною сукупністю факторів, серед яких, зокрема, вбачається наявність перешкод на ділянці дорозі чи інших факторів, які можуть створювати небезпеку для руху учасників дорожнього руху та потребувати від останніх додаткової уважності, пильності та зменшення швидкості руху.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Зі схеми місця ДТП від 29.05.2024 року (а.с. 3) судом встановлено, що ДТП мало місце на ділянці автомобільної дороги сполученням м. Вишгород с. Ровжі Київської області. Вказана ділянка дороги на момент ДТП мала сухе покриття проїзної частини, була обладнана огородженням вдовж проїзної частини, мала дорожні знаки пріоритету по головній дорозі, а також містила горизонтальну розмітку проїзної частини. Наявність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною ДТП, на місці ДТП не зафіксовано, а на схемі місця ДТП не відображено.

З схеми місця ДТП від 29.05.2024 року вбачається, що ділянка автомобільної дороги сполученням м. Вишгород с. Ровжі Київської області, на якій відбулося зіткнення транспортних засобів, має дві смуги дорожнього руху: одна смуга дорожнього руху у напрямку с. Ровжі Київської області, інша смуга дорожнього руху у напрямку м. Вишгород Київської області. Смуги дорожнього руху розділені між собою горизонтальною переривчастою лінією. Поруч з кожною смугою дорожнього руху є узбіччя, при цьому ширина узбіччя біля смуги дорожнього руху у напрямку с. Ровжі Київської області є більшою за ширину узбіччя біля смуги дорожнього руху у напрямку м. Вишгород Київської області. Самі смуги дорожнього руху в обох напрямках мають ширину по 3,75 м., яка поступово зменшується до 3,65 м. при русі у напрямку м. Вишгород Київської області. Таким чином, зі схеми місця ДТП вбачається звуження смуг дорожнього руху (зменшення їх ширини) на даній ділянці у напрямку м. Вишгород Київської області.

Схема місця ДТП від 29.05.2024 року підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будь-яких зауважень, заперечень щодо обставин і подій, зафіксованих на ній, не містить. Суд звертає увагу, що на схемі місця ДТП не зафіксовано жодних обставин, які б становили перешкоду у русі транспортних засобів, зокрема, наявність інших транспортних засобів на узбіччі автомобільної дороги, наявність перешкод безпосередньо на смугах дорожнього руху чи будь-яких інших обставин, які б перешкоджали нормальному руху автомобілів.

Судом встановлено, що 29.05.2024 року о 13 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки BMW X3, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався на автомобільній дорозі сполученням м. Вишгород с. Ровжі Київської області по смузі дорожнього руху з м. Вишгород до с. Ровжі Київської області. У свою чергу, у той же день та час ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Ford, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухалася на цій же ділянці автомобільної дороги, однак у зворотному напрямку по смузі дорожнього руху з с. Ровжі Київської області до м. Вишгород Київської області.

Судом встановлено, що при зустрічному роз`їзді автомобілів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулося зіткнення. Зі схеми місця ДТП від 29.05.2024 року вбачається, що місце зіткнення (позначене на схемі цифрою 3) мало місце на переривчастій лінії горизонтальної дорожньої розмітки, що розділяє дві смуги дорожнього руху у різні напрямки.

При цьому суд зауважує, що зі схеми місця ДТП від 29.05.2024 року вбачається, що зіткнення відбулося на тій ділянці, де смуга дорожнього руху, по якій рухався автомобіль Ford, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , починає звужуватися у напрямку м. Вишгород Київської області. У свою чергу, ширина смуги дорожнього руху, по якій рухався автомобіль BMW X3, державний номерний знак НОМЕР_1 , трішки збільшується у напрямку с. Ровжі Київської області.

З наданих суду пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слідує, що зіткнення їх автомобілів відбувалося внаслідок близького розташування їх транспортних засобів по відношенню один до одного під час зустрічного роз`їзду на вказаній ділянці автомобільної дороги.

У зв`язку з цим, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення було складено як відносно ОСОБА_1 (серії ААД № 277892 від 29.05.2024 року), який розглядається в межах даної справи, так і відносно ОСОБА_2 (серії ААД № 277891 від 29.05.2024 року), який розглядається в межах іншої справи.

За результатами судового розгляду, дослідження матеріалів справи, суд вважає доведеним, що дії ОСОБА_1 становлять порушення вимог п. 13.1 ПДР України. Так, ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі BMW X3, державний номерний знак НОМЕР_1 , по смузі дорожнього руху, ширина якої починає збільшуватися у напрямку його подальшого руху, маючи при цьому більшу ширину узбіччя, прилеглого до автомобільної дороги, не маючи при цьому будь-яких перешкод у русі, мав би, враховуючи дану дорожню обстановку, обрати безпечний боковий інтервал роз`їзду з зустрічними транспортними засобами, які рухалися в зустрічній смузі дорожнього руху, ширина якої починає звужуватися у напрямку м. Вишгород Київської області, та до якої прилягає узбіччя з меншою шириною.

Судом встановлено, що зіткнення відбулося між автомобілями на переривчастій лінії дорожньої розмітки, що розділяє транспортні потоки в обох напрямках. Це, у свою чергу, з урахуванням вищевикладеного, не дає можливості стверджувати, що ОСОБА_1 , маючи вільну можливість враховувати виниклу дорожню обстановку, не маючи будь-яких перешкод, мав вільну технічну можливість обрати більш безпечний боковий інтервал, у тому числі шляхом скерування автомобіля ближче до узбіччя. Це не виключає обов`язку ОСОБА_2 , як водія транспортного засобу, що рухався у зустрічному напрямку по смузі дорожнього руху, що починає звужуватися, також врахувати виниклу дорожню обстановку та обрати максимально безпечний боковий інтервал.

Однак, навіть можливе порушення вимог ПДР України з боку ОСОБА_2 , не виключає обов`язку ОСОБА_1 враховувати зміни дорожньої обстановки та при виникненні небезпеки в подальшому русі, зумовленої близьким роз`їздом з зустрічним транспортним засобом, водій якого не обрав безпечного інтервалу, за наявності технічної можливості відповідним чином зреагувати аж до повної зупинки транспортного засобу.

З урахуванням цього, суд також вважає доведеним, що дії ОСОБА_1 призвели до зіткнення транспортних засобів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 277892 від 29.05.2024 року, складений у присутності ОСОБА_1 та особисто ним підписаний; зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому, не виявлено;

- схемою місця ДТП від 29.05.2024 року; схема місця ДТП підписана ОСОБА_1 , зауважень та заперечень щодо обставин і фактів, зафіксованих на ній, не містить;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якхи підтверджується факт зіткнення між транспортними засобами внаслідок недотримання ОСОБА_1 безпечного бокового інтервалу;

- відомостями з Єдиного реєстру МВС, з яких вбачається факт наявності у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП; провину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 та ч. 1 ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення слід призначити у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується на користь держави судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 35, 40-1, 124, 254-256, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя О.В. Рукас