Пр.№ 3/756/5732/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії №134997, 23 вересня 2024 року близько 05 год. 03 хв. рухаючись по просп. Володимира Івасюка, 4 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до довідки від 01.10.2024 року старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції Миколаєнко Наталії, вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 постановами Шевченківського районного суду м. Києва справа №761/23433/24 від 05.07.2024, Оболонського районного суду м. Києва справа №756/5349/24 від 10.09.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в результаті чого просила проводити розгляд справи за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Халупко С.В. звернувся до суду із поясненнями, в яких просив провадження у справі закрити, оскільки транспортний засіб було зупинено працівниками поліції безпідставно, жодних порушень правил дорожнього руху ОСОБА_1 вчинено не було, причину зупинки поліцейськими не повідомлено, після перевірки посвідчення водія відразу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, крім того, ОСОБА_1 був зупинений двічі.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За вказане правопорушення передбачено санкцію у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення складений за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд позбавлений можливості здійснити розгляд справи за ч. 3 цієї статті у зв`язку з доказами повторності, що додані до справи працівниками поліції після складання протоколу.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, передбаченої ч. 1 ст. 130 КпАП України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази сукупності наступних обставин:

- керування особою транспортним засобом у конкретних час і місці;

- вимоги поліцейського до такої особи пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння;

- наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан такого сп`яніння.

З переглянутого відеозапису вбачається, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, проїзду перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, в подальшому між ними ведеться бесіда щодо вже складеного про адміністративне правопорушення під час попередньої зупинки. ОСОБА_1 висловлює свою недовіру щодо проведення всіма поліцейськими огляду на стан сп`яніння , як на місці зупинки так і в медичних закладах.

Саме під час цієї зупинки поліцейськими підозра про стан сп`яніння ОСОБА_1 не повідомлялася, вимога поліцейського до нього пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан наявності чи відсутності стану сп`яніння не висувалася і відповідно ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження такого огляду.

Частинами 1 - 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Тобто, особа не зобов`язана доказувати свою невинуватість і її поведінка вважатиметься правомірно, доки не буде доказано зворотне.

У Рекомендації № R (91) 1 Комітета Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Відповідно до положень ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до ст.62 Конституції України, трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. М. Майбоженко