Провадження № 3/359/5350/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участі особи, адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київській області Бориспільського відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

07.11.2024 року близько 15 год. 20 хв. гр.. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , не виконувала законних вимог поліції, хапала за одяг та вдарила по обличчю співробітника поліції, чим вчинила злісну не покору законним вимогам працівників поліції, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідальність ст. 185 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з`явилася та пояснила, що вини не визнає, ніяких дій які викладені в протоколі вона не вчиняла. Вважає що злісної непокори до працівників поліції не було.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши пояснення наданні на місці події, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що передбачені 251 КУпАП, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Разом з тим, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, та склад даного адміністративного правопорушення, судом не встановлений, виходячи із наступного.

Так, стаття 185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. У рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2011 №10-рп/2011 р. зазначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Тобто слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

З даної норми випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від опору, який проявляється в активній протидії, яка перешкоджає нормальній діяльності працівників поліції. Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД № 637070 від 07.11.2024 року, не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативним актом передбачено законність розпорядження поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки ст. 185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, та в чому конкретно полягала злісна непокора гр. ОСОБА_1 такій вимозі, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення. Також, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вказано прізвища працівників поліції, яким ОСОБА_1 чинила злісну непокору. Дії, які згідно протоколу про адміністративне правопорушення вчиняла ОСОБА_1 , без зазначення законного розпорядження чи вимоги поліцейського, не становлять собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП України.

Ці обставини свідчать про те, що інспектором поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст в повному обсязі, фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Таким чином, оцінюючи вищевказані докази в сукупності суддя приходить до висновку, що вони є послідовними, доповнюють один одного з достатнім взаємним зв`язком між собою, та свідчить про те, що працівниками поліції не були заявлені до ОСОБА_1 наполегливі, неодноразові законні розпорядження, передбачені чинним законодавством України, від виконання яких остання відмовилася, також не було роз`яснено і наслідки не виконання таких вимог, відповідно. При цьому дані докази свідчать і про те, що з боку ОСОБА_1 не було зухвалої поведінки, оскільки вона дотримувалася загальних норм поведінки, а тому зухвала форма або явна зневага до працівників патрульної поліції, - відсутня.

З урахуванням вищезазначене, суддя приходить до висновку, що пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в повній мірі узгоджуються з даними відеозаписів з місця події, а також з іншими матеріалами справи, що вказує на їх об`єктивність та правдивість.

Також необхідно критично оцінювати і рапорти, складені працівниками поліції і долучені до матеріалів справи, оскільки рапорти працівників поліції самі по собі не тягнуть будь-яких правових наслідків, рапорти не можна вважати офіційними документами, тому що вони є лише письмовим записом встановлених обставин, а форма рапорту, його реквізити не передбачені законом і вони безпосередньо не зазначені в переліку доказів, визначених ст. 251 КУпАП, які можуть бути враховані суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення і покладені в основу прийнятого рішення у справі, а отже вони не можуть бути визнані допустимими доказами у справі.

З огляду на фактичні обставини, встановлені під час судового дослідження матеріалів адміністративної справи, суддя приходить до висновку, про відсутність законних (таких, що ґрунтуються на законі) розпоряджень та вимог з боку працівників поліції, а отже відсутня і злісна непокора законним вимогам працівника поліції під час виконання ним службових обов`язків. Тому вина ОСОБА_1 у порушенні вимог ст. 185 КУпАП, не знайшла свого підтвердження у зібраних та досліджених судом в судовому засіданні доказами, та повністю спростовується матеріалами справи.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ст. 185 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 38, ст. ст. 7, 9, 185, 245, 251, 254, 256, 268, п. 1, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя : С.М. Вознюк