гСправа № 187/2211/24 Провадження № 3/0187/1076/24
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Соловйов І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., за відсутності особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в селищі Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання згідно протоколу: АДРЕСА_1 ; згідно протоколу фактично проживає: АДРЕСА_2 ; паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 23.10.2013 Петриківським РВ ДМУ УМВС в Дніпропетровській області; РНОКПП НОМЕР_2 ;

за порушення статей 173 та 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло два адміністративних матеріали стосовно ОСОБА_1 .

1. Згідно протоколу ВАД 176372 від 25.11.2024 про адміністративне правопорушення встановлено, що 25.11.2024 о 03:50 годині за адресою с. Петриківка, вулиця Дружби ОСОБА_1 здійснив злісну непокору працівнику поліції, а саме чинив дрібне хуліганство у громадському місці та на зауваження працівників поліції не реагував, штовхнув поліцейського та тягнув за одяг. Своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

2. Згідно протоколу ВАД №380820 від 25.11.2024, встановлено, що 25.11.2024 о 03:50 годині за адресою селище Петриківка, вулиця Дружби ОСОБА_1 здійснив дрібне хуліганство, а саме виражався в бік працівників поліції нецензурною лайкою перебуваючи у громадському місці, а також хапав поліцейського за одяг. Своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене статтею 173 КУпАП.

Як вбачається з протоколу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності від підпису відмовилася, при цьому відомості про свідків та/або наявності відеозапису, які б засвідчила факт відмови матеріали справи не містять.

Особа яка притягується до адміністративної відповідальності до суду не з`явилася, будучи сповіщеною про дату, час і місце судового розгляду справи, зокрема шляхом направлення судової повістки на адреси зазначені у протоколі, які не доставлені з причин «Відсутність адресата за вказаною адресою».

Суд зазначає, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, також включається: складність справи; поведінка заявника; поведінка органів державної влади; важливість справи для заявника. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. При цьому, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до вимог статті 268 КУпАП, при розгляді справ означеної категорії, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Враховуючи наведене, а також те, що Указом Президента України №64/2022 з 24.02.2022 в Україні введено військовий стан, суд вважає за можливе розглянути справу у за відсутності останнього.

Суд дослідивши матеріали справи виходить з такого.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, орган (посадова особа) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАД № 380820 від 25.11.2024 та протоколу Серія ВАД № 176372 встановлено, що 25.11.2024 о 03:50 за адресою селище Петриківка, вулиця Дружби ОСОБА_1 здійснив дрібне хуліганство а саме: перебуваючи в громадському місці виражався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, на їхні вимоги припинити правопорушення не реагував та хапав поліцейського за одяг.

Стаття 9 КУпАП регламентує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Обов`язковими ознаками, за наявності сукупності яких діяння визнається правопорушенням, є: об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона правопорушення, суб`єкт правопорушення та суб`єктивна сторона правопорушення.

Для правильної кваліфікації ознак складу адміністративного правопорушення необхідно виявити такі пов`язані елементи, як об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єктивну сторону і суб`єкта правопорушення. Відсутність будь-якого з елементів ознак складу правопорушення виключає відповідальність.

Таким чином обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких було порушено громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 здійснив дрібне хуліганство, а потім непокору поліцейському, матеріали справи не містять.

Додані до матеріалів справи рапорт поліцейського та копії постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 та ст. 183 КУпАП не свідчать про те, що ним були вчиненні правопорушення передбачені ст. 185 та ст. 173 КУпАП, оскільки ці матеріали складені особисто поліцейським, тобто зацікавленою особою при розгляді цієї справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин. Рапорт працівника поліції та протокол, за відсутності інших доказів, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Тобто долучені до матеріалів справи докази, не вказують, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинила дії, які мають ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 та ст. 173 КУпАП.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту працівників поліції, викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 та ст.185 КУпАП, не підтверджена наявними доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.9, 173, 185, 247, 283,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №380820 від 25.11.2024 закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №176372 від 25.11.2024 закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Петриківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Соловйов