ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/6969/21 Номер провадження 33/814/61/24Головуючий у 1-й інстанції Блага І.С. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривень.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 22.10.2021 року о 18-00 год., в м.Харкові на пр.Гагаріна, 318 В, керуючи транспортним засобом Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з гіпермаркету «Нова Лінія» не надав перевагу у русі автомобілю MAN, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, закрити провадження за ст. 124 КупАП щодо нього у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що висновки суду не відповідають дійсним матеріалам справи.

Вважає, що постанову судді винесена з порушенням вимог чинного законодавства та порушення права на захист, оскільки судове засідання проведене без його участі, без урахування його клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям.

Вказує про необхідність проведення автотехнічної експертизи обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Від потерпілого ОСОБА_2 на електронну адресу Полтавського апеляційного суду надійшли пояснення у справі, відповідно до яких останній вважає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні ДТП, що підтверджується адміністративними матеріалами, прохав визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, розгляд справи проводити без його участі.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце судового розгляду, до приміщення Полтавського апеляційного суду не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, за таких обставин вважаю за можливе апеляційний розгляд проводити за відсутності учасників справи.

До початку розгляду до Полтавського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про направлення даної справи про адміністративне правопорушення щодо нього до Харківського апеляційного суду для розгляду.

Клопотання ОСОБА_1 про направлення даної справи про адміністративне правопорушення до Харківського апеляційного суду за підсудністю для розгляду апеляційний суд вважає таким, що не ґрунтується на нормах КУпАП.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до норм ст. 294 КУпАП апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

З системного аналізу чинного законодавства необхідно зробити висновок, що апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Між тим, на підставі розпорядження голови Верховного Суду №14/0/9-22 від 25.03.2022 про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей) територіальну підсудність Харківського апеляційного суду визначено за Полтавським апеляційним судом.

Згідно з Указом Президента України № №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжується.

За розпорядженням голови Верховного Суду № 42 від 25.07.2022 про відновлення територіальної підсудності судових справ Харківського апеляційного суду, відновлено територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22, із 08 серпня 2022 року.

При цьому зазначено, що Полтавському апеляційному суду забезпечити розгляд справ (проваджень), які до 07 серпня 2022 року включно надійшли на розгляд цього суду відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22.

Оскільки, апеляційна скарга разом з матеріалами провадження надійшли до Полтавського апеляційного суду 01 серпня 2022 року, тому, відповідно до розпорядження голови Верховного Суду №14/0/9-22 від 25.03.2022 року, Полтавський апеляційний суд є апеляційним судом, який уповноважений здійснювати перегляд судових рішень судів Харківської області, у тому числі рішення по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (справа №646/6969/21), яка прийнята Полтавським апеляційним судом, та призначена до розгляду.

Між тим, нормами КУпАП не врегульовано питання щодо направлення справи про адміністративне правопорушення з одного суду до іншого, крім випадків, передбачених ч.3 ст. 257 цього Кодексу.

За таких обставин, Полтавський апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати питання про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення з одного апеляційного суду до іншого.

Перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким судом першої інстанції була надана належна оцінка.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 10.2 ПДР України визначено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №271696 від 22 жовтня 2021 року, підтверджуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовані дорожня обстановка, місце дорожньо-транспортної пригоди та напрямок руху транспортних засобів, їх положення на місці пригоди та пошкодження, наявність дорожніх знаків пріоритету та дорожньої розмітки, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , який підтвердив, що зіткнення його автомобілю Mazda з транспортним засобом MAN відбулося у зв`язку з тим, що він розцінив зупинку транспортного засобу MAN як надання йому можливості виїхати зі стоянки магазину. Проте водій автомобілю MAN продовжив рух, після чого і відбулося зіткнення.

Із наявної схеми місця події та характеру механічних пошкоджень автомобілів чітко вбачається, що безпосередньо перед зіткненням водій ОСОБА_1 рухався на автомобілі Mazda з виїзду стоянки магазину, тобто виїжджав на смугу руху, в якій рухався автомобіль MAN, тим самим не виконав вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надав переваги в русі автомобілю MAN, тобто останній не виконав вимог п.10.2 ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, враховуючи схему місця події та характер механічних пошкоджень автомобілів, за результатами розгляду всіх фактичних обставин справи в судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки він не врахував дорожню обстановку, не виконав вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надав переваги в русі автомобілю MAN, тобто не виконав вимог п.10.2 ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 на час дорожньо-транспортної пригоди був учасником процесу дорожнього руху, а тому він є суб`єктом правопорушення, вимоги Правил дорожнього руху ОСОБА_1 дотримані не були, що і перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Зі змісту вказаної норми КУпАП вбачається, що об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП становить діяння - порушення правил дорожнього руху, та наслідок - заподіяна шкоди майну, а саме: транспортним засобам, вантажу, автомобільним дорогам, вулицям, залізничним переїздам, дорожнім спорудам чи іншому майну.

Доказів щодо спростування висновків судді про порушення ОСОБА_1 п. 10.2 ПДР України матеріали справи не містять, не надано таких доказів й апеляційному суду.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять всі фактичні дані, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині до уваги не приймаються.

Щодо наявного у матеріалах справи клопотання ОСОБА_1 про призначення автотехнічної експертизи апеляційний суд зауважує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що обставини ДТП зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи містять схему ДТП, а учасниками ДТП надані письмові пояснення, тому апеляційний суд вважає, що дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування не має, оскільки обставини ДТП можуть бути встановлені на підставі дослідження сукупності інших доказів, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи вище наведене та дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд підстав для задоволення клопотання не вбачає, оскільки виходячи зі схеми ДТП, характеру ушкоджень автомобіля, потреби у спеціальних знаннях не вбачається.

Правових підстав, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови і закриття провадження у справі за п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, апелянтом не наведені та апеляційним судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, внаслідок порушення ним пункту п.10.2 ПДР України не спростовують.

Те, що 04 листопада 2021 року суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції та не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи останній був повідомлений, причини неявки, які б суд міг визнати поважними, не підтверджені. У зв`язку з чим, враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційний суд зауважує, що правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було перешкод для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 .

Крім того та обставина, що справа судом розглянута без участі ОСОБА_1 , не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки останній скористався правом апеляційного перегляду постанови суду шляхом подачі апеляційної скарги. Усі доводи та заперечення ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі було враховано та розглянуто апеляційним судом по суті.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 наданими правами, передбаченими ст. 268 КУпАП не скористався. Будь-яких інших доказів, які б могли свідчити про те, що участь ОСОБА_1 в судовому розгляді справи в суді першої інстанції могла би вплинути на рішення суду, надано не було.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкоів від 04 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко