ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7126/23 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/599/24 Подус Г.С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Курила М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну захисника ОСОБА_1 адвоката Курила Максима Ігоровича на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Курило М.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді, провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначає, що постанова судді незаконна та необґрунтована, при розгляді справи суддею неправильно застосовано норми частини 1 статті 130, статті 251, частини 1 статті 256, частини 4 статті 266 КУпАП, пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Вважає, що суддя допустився помилки при застосуванні положень частини 1 статті 130 КУпАП, оскільки протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ніхто не складав, докази перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутні.

Захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог статті 256 КУпАП.

Зазначає, що не виклик в судове засідання свідків та їх не допит, є порушенням вимог статті 252 КУпАП, щодо оцінки доказів.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та йому ніхто не пропонував пройти такий огляд, а зазначені в проколі свідки, взагалі не були присутні на місці події.

В обґрунтування пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді захисник зазначає, що в судовому засідання 05 грудня 2023 року ОСОБА_1 присутнім не був, копію оскаржуваної постанови отримав 10 січня 2024 року.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Куруло М.І. підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Курила М.І., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП суддя виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом встановлено, що 26 червня 2023 року о 20:52 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 320 I», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Цілиноградська, 44 в м. Харкові, де був зупинений поліцейськими у зв`язку з наявною технічною несправністю, а саме: автомобіль мав ознаки ДТП. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 поліцейські виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotestr Drager 6820» водій ОСОБА_1 відмовився, та погодився пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я. Після чого, поліцейським роз`яснено водію про необхідність пересісти до службового автомобіля поліцейських, та проїхати до медичної установи. ОСОБА_1 в категоричній формі відмовився їхати до закладу охорони здоров`я в службовому автомобілі та повідомив, що поїде на огляд на власному автомобілі. На роз`яснення поліцейських щодо процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 не реагував, поводився зухвало, демонстрував явну зневагу до представників Національної поліції України.

Такі дії водія ОСОБА_1 поліцейські розцінили, які відмова водія від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Внаслідок зазначених подій, поліцейським в присутності свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 516138 від 26 червня 2023 року за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, яким суддя надав належну правову оцінку.

Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не знаходять свого обґрунтованого підтвердження, з огляду на вищевстановлені судом обставини.

Апеляційний суд враховує, що згідно долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, який був предметом дослідження під час апеляційного перегляду вбачається, що поліцейським неодноразово пропонувалось водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, на що він в категоричній формі відмовся.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів.

Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

Апеляційний суд вважає, що необ`єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам події і необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, у апеляційній скарзі констатується формально.

У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Курила М.І. апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2023 року та закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266-267, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Курила Максима Ігоровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2023 року задовольнити, та поновити такий строк.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Курила Максима Ігоровича залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна