Справа № 164/2501/23 Провадження №33/802/649/24 Головуючий у 1 інстанції:Ониско Р. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 10 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, до адміністративної відповідальності ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 10.07.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок) гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05.12.2023 року близько 14 години 11 хвилин в смт. Маневичі по вулиці Вокзальна Камінь-Каширського району Волинської області, керував автомобілем марки "VOLKSWAGEN TOURAN", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 маючи ознаки алкогольного сп`яніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.54).

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а матеріали справи скерувати до Маневицького районного суду Волинської області на новий розгляд.

Вважає, що місцевим судом було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Вважає, що що суд всебічно та повно не перевірив об`єктивної сторони інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а лише обмежився дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестера "Драгер-6810", направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп?яніння, постанови про накладення стягнення за інше правопорушення, рапорту працівника поліції та відеозапису. При цьому справу неправомірно було розглянуто у відсутності апелянта, не заслухавши його пояснень, не викликавши в якості свідків працівників поліції, інших осіб, які б підтвердили або заперечили обставини, викладені в досліджених суддею письмових доказах.

Стверджує, що про час та дату судових засідань, крім тих, по яких він заявляв клопотання про перенесення розгляду справи, його не повідомляли. Окрім того в судові засідання ОСОБА_1 не міг з`явитись ще і тому, що через поранення неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні у різних медичних закладах, про що свідчать долучені до матеріалів справи виписки з медичних закладів.

Таким чином, вважає доведеним, що судові повістки про явку в судове засідання на 21.02.2024 року, 07.03.2024 року, 21.03.2024 року, 01.05.2024 року, 24.05.2024 року, 09.07.2024 року та 10.07.2024 року він не отримував, що послугувало накладенню на нього адміністративного стягнення всупереч вимогам КпАП України (а.с.62-64).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що пропущений строк на подання апеляційної скарги необхідно поновити, а апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до змісту ч.1 ст.294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно до ч.1 ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянуто за його відсутності та відсутності доказів про належне повідомлення останнього про час та місце слухання справи, приходжу до висновку про необхідність поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Маневицького районного суду Волинської області від 10.07.2024 року щодо нього, як такий, що пропущений з поважних причин, з подальшим скасуванням даної постанови та прийняття нової постанови, як це передбачено приписами п.3 ч.8 ст.294 КпАП України. Крім того в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що жодним чином не був повідомлений про проведення судового засідання 10.07.2024 року, так як на той час здійснював волонтерську діяльність за межами Волинської області. Свою винуватість визнав повністю.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 070272 від 05.12.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.1) ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.12.2023 року щодо ОСОБА_1 (а.с.3);

- розпискою ОСОБА_2 від 05.12.2024 року (а.с.4);

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1072574 від 05.12.2023 року щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.126 КпАП України (а.с.5);

- рапортом інспектора СРПП ВП № 1 (сел. Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Богдана Махновця від 05.12.2023 року(а.с.6);

- DVD-R диском з відеозаписом події щодо ОСОБА_1 (а.с.8-9).

Згідно довідки складеної начальником ВП № 1 (сел.Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Назарука С. вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , 1973 року народження, не має повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, до адміністративної відповідальності станом на 05.12.2023 року не притягувався, посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 28.04.2021 року (а.с.10).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.

Щодо доводів апелянта про недопустимість наявних у справі доказів, то апеляційний суд вважає, що об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає. ОСОБА_1 жоден із вказаних вище доказів в ході розгляду справи апеляційним судом спростований не був.

Беручи до уваги вище наведене, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведених вище висновків суду.

Водночас, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За ч.6 ст.38 КпАП України адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, вчинене було 05.12.2023 року.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КпАП України, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом 23.12.2024 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.6 ст.38 КпАП України, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову суддіМаневицького районного суду Волинської області від 10 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України.

Апеляційну особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 10 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Провадження в даній справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КпАП України.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.