ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/813/8/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Орловської Н.В.,

секретар Доброва К.О.

за участю захисника Старюка В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Старюка Віталія Анатолійовича на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 грудня 2023 року у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір в сумі 536,80 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 30.10.2023 року о 10:35 год ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хонда, д.н. НОМЕР_1 у м. Херсоні по вул. Комунальна з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: сильний запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, тому враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу порушника, суд дійшов висновку про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_1 адвокат Старюк В.А. 13 грудня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06.12.2023р. скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано у повному обсязі обставини справи, не надано належної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а також допущено порушення норм процесуального права.

Захисник вказує, що справа розглянута судом у його відсутність, у той час як ним завчасно було подано клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції. За наслідками розгляду вказаного клопотання судом не винесено жодного процесуального рішення, натомість у оскаржуваній постанові зазначено, що КУпАП не передбачає можливості проведення відеоконференції.

Щодо розгляду справи по суті, то на долученому до матеріалів справи відеозаписі не зафіксовані підстава та причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції, а також відсутні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що виключає об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того відеозапис не є належним та допустимим доказом, оскільки зроблений з невстановлених технічних пристроїв, є неповним та не відображає всіх обставин події, а саме не містить дати та часу події, не зафіксовано процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, обставини щодо звернення ОСОБА_1 за правовою допомогою та вимоги останнього про направлення для огляду у медичний заклад.

Також захисник зазначає, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, не надано письмове направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідному медичному закладі, що свідчить про відсутність підстав для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення також не відповідає вимогам закону, оскільки не містить підпису ОСОБА_1 або відмітки про його відмову від підпису.

Оскільки матеріали справи не містять достатніх та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, за яке відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, тому захисник просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Старюка В.А., які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційним судом встановлені такі обставини.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №115394 від 30 жовтня 2023 року, складеного поліцейським СРПП ВП ХРУПГУЮНП в Херсонській області старшим сержантом поліції Чистик Д.А., 30.10.2023 року о 10:35 годин у м.Херсоні по вул.Комунальна ОСОБА_1 керував автомобілем Хонда, д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме сильний запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі та продуття алкотестеру Драгер відмовилася, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

До вказаного протоколу додано відеозапис.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, що є у справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та змістом відеозапису.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про доведеність події та наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які, на переконання апеляційного суду, були в повній мірі досліджені судом першої інстанції.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання водієм зазначеної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1ст.130 КУпАП.

Порядок огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульовано ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17.12.2008 № 1103.

Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі - заклад охорони здоров`я).

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. (п.8 розділу ІІ Інструкції №1452/735)

За змістом п.п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння

і дії водія щодо ухилення від огляду.

З аналізу наведених правових норм слідує що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченоїч.1 ст. 130 КУпАП, є зафіксована у встановлений законом спосіб відмова водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та відмова водія від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що і є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення заст. 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду в якості доказів на підтвердження вказаних обставин працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення та оптичний диск з відеозаписом.

З дослідженого судом першої та апеляційної інстанції відеозапису вбачається, що 30.10.2023 року ОСОБА_1 , рухаючись на вул. Комунальна у м.Херсоні на транспортному засобі Хонда, д.н. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками патрульної поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме сильний запах алкоголю.

На неодноразові питання патрульного ОСОБА_1 зазначив, що визнає факт вживання ним алкоголю, відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також від його проходження у закладі охорони здоров`я.

При цьому, працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови, а саме що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, а також від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився.

В апеляційній скарзі адвокат Старюк В.А. зазначає про неналежність долученого до матеріалів справи відеозапису, як доказу.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі можуть бути, зокрема, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписи, у тому числі ті, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідків, а також працюючі в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З долученого до матеріалів справи електронного носія (диску) вбачається наявність одного фрагменту відеозапису, який містить послідовне відтворення події, без прогалин відеоряду, що свідчить про безперервність відеозапису та його належність, як доказу, на підтвердження події правопорушення.

Згідно п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018р. № 1026 (далі Інструкція №1026) застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Вказаною Інструкцією визначено перелік дозволених для застосування технічних пристроїв, а також вимоги щодо їх використання.

Пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції №1026 передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що технічний прилад, на який він записаний, розташований усередині салону службового транспортного засобу, що відповідає наведеним вище вимогам Інструкції № 1026.

Крім того, з властивостей вказаного відеозапису вбачається, що датою його створення є 30 жовтня 2023 року, що узгоджується з датою подій, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис є належним та допустимим доказом, а доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Доводи скаржника щодо відсутності на відеозаписі ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а також факту його відмови від підпису протоколу про адміністративне правопорушення апеляційний суд також вважає необґрунтованими, оскільки вказані обставини спростовуються змістом відеозапису, на якому поліцейський зазначає про сильний запах алкоголю від ОСОБА_1 , а також зафіксовано факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння, від підпису протоколу про адміністративне правопорушення, а також від надання пояснень.

В апеляційній скарзі адвокат Старюк В.А. посилається також на те, що поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 передбачених ст. 268 КУпАП прав, що позбавило останнього можливості їх реалізації.

Проте, апеляційний суд відхиляє вказаний довід скаржника з огляду на наступне.

Так, статтею ст.268 глави 21 «Особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення» розділу ІV «Провадження в справах про адміністративні правопорушення» КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, вказаною нормою визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, якими вона наділена під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

При цьому, складаючи протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП патрульний поліцейський лише фіксує подію, яка має ознаки адміністративного правопорушення, не здійснюючи при цьому розгляд справи по суті.

Враховуючи, що в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 реалізував своє право на юридичну допомогу адвоката, беручи участь у розгляді справи через захисника, тому відсутні підстави вважати його таким, що необізнаний про визначені ст. 268 КУпАП права.

Щодо доводів скаржника про відсутність в матеріалах справи письмового направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, то суд також їх відхиляє, оскільки за змістом наведених вище положень Інструкції №1452/735 та Порядку №1103 оформлення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складається у випадку скерування особи до медичного закладу з метою проведення такого огляду.

Ані Інструкцією, ані Порядком не передбачено обов`язкового оформлення направлення особи на огляд до закладу охорони здоров`я у випадку, коли особа відмовляється від проведення такого огляду.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, а відсутність оформленого письмового направлення не спростовує вказані обставини та не є підставою для звільнення особи від відповідальності за вчинене правопорушення.

Також в обґрунтування підстав для закриття провадження у справі захисник ОСОБА_1 адвокат Старюк В.А. посилається на відсутність на відеозаписі факту зупинки транспортного засобу працівниками поліції з передбачених законом підстав.

Апеляційний суд вважає вказану позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника необґрунтованою з огляду на наступне.

Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. (ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію»)

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності тощо. (ст.2 Закону України «Про Національну поліцію»)

Згідно п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До превентивних заходів, які може застосовувати поліція, належить, зокрема, зупинення транспортного засобу. (п.4 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію»)

З дослідженого судом відеозапису вбачається, що працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у ході спілкування з яким виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» на місці або проїхати у медичний заклад для проходження огляду, від чого ОСОБА_1 відмовився.

Суд зауважує, що за умови виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння, незалежно від причин зупинки транспортного засобу, працівники Національної поліції зобов`язані вжити відповідних заходів, спрямованих на виявлення та припинення правопорушення, оскільки в іншому випадку ігнорування вказаних обставин суперечитиме наведеним вище завданням Національної поліції.

Оскільки судом достовірно встановлено факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідного огляду, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, тому відсутність у матеріалах справи інформації щодо підстав зупинки транспортного засобу не може бути підставою для звільнення його від визначеної законом відповідальності.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність події та наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки такий висновок відповідає фактичним обставинам справи та узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які, на переконання апеляційного суду, були в повній мірі досліджені судом першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є адвокат Старюк Віталій Анатолійович, який в суді першої інстанції діяв на підставі ордеру №1040498 від 13.11.2023р. (а.с.11)

Судове засідання було призначено судом на 06.12.2023 року о 09.00 год, про що ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Старюку В.А. повідомлено у додаток Viber. (а.с.22,24)

05.12.2023 року адвокат Старюк В.А. звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів через систему «Електронний суд». (а.с.33-34)

У матеріалах справи відсутнє окреме судове рішення щодо наслідків розгляду вказаного клопотання захисника. При цьому, в оскаржуваній постанові суд зазначив, що оскільки нормами КУпАП не передбачено можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а клопотання захисника обґрунтовано нормами ЦПК України, тому суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні та розгляд справи за відсутності її учасників.

Апеляційний суд вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що суперечить загальним засадам судочинства та принципу доступу особи до правосуддя з огляду на наступне.

Так, згідно з ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших Законів України.

Відповідно до ч.7 ст.11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

Нормами КУпАП не врегульовано питання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. При цьому, з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду, у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Пунктами 45,46,49,50 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням ВРП №1845/0/15-21 від 17.08.2021 року, передбачено, що підсистема відеоконференцзв`язку забезпечує учасникам справи можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою свого Електронного кабінету та власних технічних засобів; у приміщенні іншого суду - за допомогою технічних засобів суду; в установі попереднього ув`язнення, установі виконання покарань або медичному закладі - за допомогою технічних засобів, наявних у відповідній установі.

За наявності в суді технічної можливості учасник справи у порядку, встановленому процесуальним законом, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції учасник справи повинен попередньо зареєструватися в Електронному кабінеті. Учасник справи також повинен перевірити наявні у нього власні технічні засоби на відповідність технічним вимогам, визначеним Інструкцією користувача підсистеми відеоконференцзв`язку, для роботи із системою відеоконференцзв`язку.

Суд ухвалює рішення про можливість проведення засідання в режимі відеоконференції за умови наявності в суді відповідної технічної можливості (наявність обладнання та можливість його використання у визначені день і час).

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що відсутність у КУпАП правового врегулювання питання щодо участі осіб у судових засіданнях в режимі відеоконференції, за наявності відповідного клопотання учасника справи та технічної можливості у суду, не може бути підставою для відмови в його задоволенні та ігнорування права особи на дистанційну участь у судовому засіданні.

За таких обставин постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 06 грудня 2023 року, як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

За відсутності доказів, якими б могли бути заперечені обставини події та складу вчиненого ОСОБА_1 адміністративного порушення, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, слід дійти висновку про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУПАП та застосування відповідного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією даної статті.

Керуючись ст. 130, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Старюка Віталія Анатолійовича, задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 06 грудня 2023 рокускасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Орловська