ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1315/24 Справа № 202/5011/24 Суддя у 1-й інстанції - Логвіненко Т.Г. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю захисника Францена Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Францена Юрія Ігоровича, подіну в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проходить військову у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

У постанові суду зазначено, що 19.03.2024 об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в умовах особливого періоду (військового стану) перебував на території військової частини та виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Францен Ю.І. порушує питання про скасування рішення місцевого суду як незаконного та необґрунтованого. Посилається на те, що у справі відсутні докази перебування та виконання ОСОБА_1 військових обов`язків 19.03.2024 об 11.00 годин на території військової частини, у зв`язку з цим огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився безпідставно, а зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності.

У протоколі про адміністративне правопорушення викладена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення не містить кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме вчинення дій в умовах особливого періоду, оскільки з аналізу наведеної норми вбачається, що поняття "особливий стан" та воєнний стан, не є тотожними.

Зазначає, що докази правопорушення, що містяться в матеріалах справи не узгоджуються між собою та не доповнюють один одного.

Так, у протоколі у графі "Пояснення військовослужбовця, який притягається до адміністративної відповідальності" містять дані невідомої особи - солдата ОСОБА_3 , що ставить під сумнів належність складання посадовою особою протоколу про адміністративне правопорушення ДНК-2/1762.

У матеріалах справи відсутні відеоматеріали та огляд проводився без присутності двох свідків.

Крім того адвокат зазначає, що жодної заяви від ОСОБА_1 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без його участі в матеріалах справи не міститься.

Враховуючи викладене захисник просить постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2024 та закрити провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

До апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомив, але його неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Францен Ю.І. підтримав доводи поданої апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, просив постанову суду першої інстанції - скасувати та закрити провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на акт огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння та інші матеріали провадження.

Під час апеляційного розгляду були досліджені матеріали справи, які свідчать про таке.

Так, згідно протоколу ДНК-2/1762 про військове адміністративне правопорушення від 21.03.2024 року, складеного молодшим сержантом виконуючим обов`язки офіцера відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдат ОСОБА_1 19.03.2024 близько 11.30 годин перебував у тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду та військового стану в стані алкогольного сп`яніння.

Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою проведення огляду на виявлення вживання алкогольних напоїв військовослужбовцю солдату ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння шляхом видихання повітря у спеціалізований прилад для визначення концентрації парів алкоголю в повітрі, що видихається - "АЛКОНТ-М", на що військовослужбовець добровільно погодився.

В результаті проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціалізованого технічного засобу було встановлено, що військовослужбовець солдат ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджує Акт огляду на стан сп`яніння від 20.03.2024 № 711 (Прилад № 00295-15, тест № 10800 від 19.03.2024- 1,53 проміле).

Під час складання протоколу свідки присутні не були, ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, про що у протоколі міститься відповідний підпис останнього.

Протокол підписаний ОСОБА_1 та ним отримано його другий примірник (а.с.1-2).

При цьому захисник ані в поданій ним апеляційній скарзі, ані під час апеляційного розгляду не заперечував та не зміг спростувати той факт, що у протоколі про адмінправопорушення вказаний підпис саме ОСОБА_1 .

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 711 від 19.03.2024 (а.с.4), вбачається, що в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було проведено огляд ОСОБА_1 за допомогою приладу "АЛКОНТ-М №00295-15", результат огляду на стан сп`яніння склав - 1,53 ‰. В акті також зазначено, що з результатами ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його особистий підпис.

Із результатів проведеного тесту за допомогою спеціального технічного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння № 1080 від 19.03.2024 року (а.с.3) вбачається, що було проведено огляд ОСОБА_6 за допомогою приладу "АЛКОНТ-М №00295-15" та результат огляду склав: 1,53 ‰. З даними результатами ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис.

Відповідно до копії Військового квитка, солдат ОСОБА_1 з 02.04.2023 проходить військову службу у військовій частин НОМЕР_1 на посаді радіотелеграфіста (а.с.5).

Отже, аналіз досліджених під час судового та апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у його перебуванні в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є неспроможними.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує, що сам факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не оспорюється у поданій апеляційній скарзі.

Твердження захисника про те, що у справі відсутні докази перебування та виконання ОСОБА_1 військових обов`язків 19.03.2024 об 11.00 годин на території військової частини та про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності спростовуються відомостями з військового квитка останнього, відповідно до якого, як було зазначено вище, солдат ОСОБА_1 з 02.04.2023 проходить військову службу у військовій частин НОМЕР_1 на посаді радіотелеграфіста (а.с.5) та даними, наведеними у протоколі про адміністративне правопорушення ДНК-2/1762 від 21.03.2024 року, де серед іншого вказано, що ОСОБА_1 свою провину визнав у повному обсязі, дійсно 19.03.2024 приблизно об 11.30 годин перебував у АДРЕСА_2 , під час виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду та військового часу у нетверезому стані, вживши алкогольні напої, а саме 0,5 літри алкогольного пива об 11.00 годин 19.03.2024 (а.с.1-2). Наведені пояснення особи, як притягається до адміністративної відповідальності викладені за особистим підписом ОСОБА_1 , жодних зауважень чи клопотань останнім заявлено не було.

Водночас апеляційний суд вважає неспроможними доводи апелянта про помилкове зазначення у графі "Пояснення військовослужбовця, який притягається до адміністративної відповідальності" даних про особу як " ОСОБА_3 ", замість вірних " ОСОБА_1 . На переконання апеляційного суду у даному випадку має місце технічна помилка, оскільки протокол про адміністративне правопорушення № ДНК-2/1762 від 21.03.2024 має всі необхідні відомості, передбачені вимогами ст. 256 КУпАП, а саме: дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписаний особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при цьому особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що також свідчить підпис ОСОБА_1 .

Не відповідають дійсності і твердження захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення ДНК-2/1762 від 21.03.2024 викладена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення не містить кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а саме вчинення дій в умовах особливого періоду.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення, по-перше, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи ( занять ) протягом робочого ( навчального ) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком ( розкладом занять ); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За змістом ч.1 ст.1 ЗУ «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №264/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНК-2/1762 за ч.3 ст.172-20 КУпАП від 21.03.2024, солдату ОСОБА_1 інкримінується перебування 19.03.2023 близько 11.30 годин у тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 під час виконання службових обов`язків в умовах особового періоду та військового стану в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, доводи адвоката про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення ДНК-2/1762 від 21.03.2024 щодо ОСОБА_1 не зазначено кваліфікуючу ознаку адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172 КУпАП, а саме "вчинення дій в умовах особливого періоду", є хибними.

Згідно вимог ч.6 ст.266-1 КУпАП, під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як убачається з Акту № 711 від 19.03.2024 огляд солдата ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння проведено у присутності двох свідків - ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 (а.с. 4). Таким чином порушення вимог ч.6 ст. 266-1 КУпАП під час проведення огляду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 допущено не було.

Разом з цим доводи апеляційної скарги захисника порушення прав ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом справи місцевим судом за відсутності останнього, як на підставу для скасування судового рішення, є неспроможними, оскільки права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП, відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді разом із захисником.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги захисника Францена Ю.І. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Францена Юрія Ігоровича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2024, якою ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО