Провадження № 3/761/8154/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року місто Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва Ковтуненко В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 130 КупАП

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ЕПР1 № 128949 від 14.09.2024р. ОСОБА_1 керувала електричним транспортним засобом (електросамокат JET 210337) у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, проводився на місці зупинки, зі згоди ОСОБА_1 за допомогою приладу Drager алкотест 7510, прилад ARMF 0340, результат огляду був позитивний 0,76 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодилась, у зв`язку з чим, повторний огляд на стан сп`яніння проводився в кабінеті лікаря нарколога КНП КМНКЛ «Соціотерапія» (за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, буд. 18). Результат огляду був позитивний 0,25 проміле, чим порушила п.п. а п. 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001р. - Керування ТЗ особами у в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що знижують їх увагу на швидкість реакції, та вчинила правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з таким висновком працівників поліції подала до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. У своєму клопотанні ОСОБА_1 зазначила, що адміністративне правопорушення не вчиняла, а протокол не відображає дійсних обставин справи та був складений з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо змісту та процедури його складення. Свої доводи обґрунтовувала тим, що з вечора 13 вересня 2024 року вона, була в гостях у подруги. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, після 00 год. 00 хв 14 вересня 2024 року, для своєї безпеки, вона була вимушена прямувати в укриття біля її дому. Йдучи по Галицькій площі у місті Києві о 02 год. 18 хв. вона, зважаючи на те, що почалася комендантська година вона була зупинена працівниками поліції. З незрозумілих причин працівники поліції звинуватили її в керуванні електричним транспортним засобом (електросамокат JET 210337) у стані алкогольного сп`яніння без жодних пояснень, за якими ознаками вони це визначили. Але, вона не керувала електросамокатом, а просто стояла поруч з ними.

Працівниками поліції їй було наполегливо запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Не бажаючи вступати в конфлікт з працівниками поліції, вона погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Результат огляду був позитивний - 0,76 проміле. При цьому, їй працівниками поліції не надавався, а ні Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів їй не надавався, а ні Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З даним результатом вона не погодилась, у зв`язку з чим, разом з працівниками поліції відправилась на проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння в кабінеті лікаря нарколога. О 04 год. 45 хв. її було доставлено до кабінету лікаря нарколога, КНП КМНКЛ «Соціотерапія», за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, буд. 18. Перше обстеження проводилось о 04 год. 52 хв.. Результат огляду був - 0,25 проміле. Наступний огляд, який був проведений через 20 хвилин, показав результат - 0,19 проміле.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступне.

Огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням КУпАП. З метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Наказом Міністерства Внутрішніх справ України Міністерства Охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015р. була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 р. І Інструкції, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 р. І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

П. 1 р. ІІ Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому судом встановлено, що працівник поліції не повідомив ОСОБА_1 про наявність в неї конкретних ознак алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, що свідчило б про наявність у поліцейського підстав вважати, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що вбачається з відеозапису.

Працівниками поліції не було проведено візуального огляду ОСОБА_1 , на предмет виявлення ознак алкогольного сп`яніння, як того вимагає Інструкція. Також, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказаної жодної ознаки алкогольного сп`яніння.

Також, всупереч п. 8 р. ІІ Інструкції, працівниками поліції ОСОБА_1 не надавалося направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується відеозаписом де працівники поліції самі говорять про те, що вони його навіть не виписували.

П. 9 р. ІІ Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Порушуючи вимоги Інструкції працівники поліції доставили ОСОБА_1 до КНП КМНКЛ «Соціотерапія» на огляд лише о 04 год. 45 хв., хоча підстави для його проведення виявилась, виходячи з протоколу о 02 год. 18 хв., що перевищує законодавчо встановлений двох годинний термін.

Відповідно до п. 10 р. ІІ Інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Працівниками поліції був грубо порушений і п. 10 р. ІІ Інструкції, а саме: за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Акт огляду не вручався ОСОБА_1 безпосередньо після його складення. Працівники поліції похапцем намагалися його вручити ОСОБА_1 вже у медичному закладі безпосередньо перед медичним оглядом, що підтверджується відеозаписами.

Згідно з п. 16 р. ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Порушуючи вимоги вищенаведеної норми у Висновку були взяти лише часткові данні з Акту. За основу Висновку було взято лише результати першого огляду- 0,25 проміле. При цьому, результати другого огляду, який був проведений через 20 хвилин, та показав - 0,19 проміле, були проігноровані з незрозумілих на те причин.

Нормами п. 20 р. ІІІ Інструкції передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок було складено о 04 год. 45 хв., а перший огляд ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager» відбувся лише о 04 год. 52 хв. Тобто Висновок про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння було зроблено ще до її безпосереднього огляду.

Відповідно до п. 22 р. ІІІ Інструкції, Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Зважаючи на вищенаведене, свідчить, що всі дії пов`язані з оглядом на стан сп`яніння ОСОБА_1 і, як наслідок Висновок були здійснені з грубими порушеннями вимог Інструкції і КУпАП.

Тому, відповідно до п. 22 р. ІІІ Інструкції, Висновок є недійсним, а відповідно до ст. 266 КУпАП і весь огляд на стан алкогольного сп`яніння теж може вважатися недійсним.

Зважаючи на це у працівників поліції не було підстав на належних доказів для складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Недотримання процедури та порядку виявлення у водія, який керував транспортним засобом, ознак алкогольного сп`яніння, є істотним порушенням процедури проходження водієм транспортного засобу огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виключає адміністративну відповідальність та порушує конституційні права і свободи, а також встановлений законом порядок отримання фактичних даних у справі.

Крім того, у діях ОСОБА_1 відсутній факт керування транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У п. 1.10. Правил дорожнього руху передбачено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз?яснено, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп?яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушення, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Також хочу звернути увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

За таких обставин можна дійти до висновку, що органом поліції в повній мірі не доведено належними допустимими і достовірними доказами наявність в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, отже, відсутні правові підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності. За таких обставин, провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 33, ст. 130, ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя В.О. Ковтуненко