Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Гапончука В.В.,

з участю

секретаря судового засідання Хомік В.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Червоняка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Червоняка Сергія Петровича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 17.09.2023 року о 21:58 годині, на 99 км. а/д Н-22, ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.1 «а» ПДР України, керував транспортним засобом PEUGEOT Partner, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка немає права керування таким транспортним засобом посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене диспозицією ч.2 ст.126 КпАП України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КпАП України.

Не погоджуючись з постановою суду захисник подав апеляційну скаргу в якій вважає, що постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі з підстав неправильного застосування (порушення) норм права, невідповідністю та неповним з`ясуванням встановлених обставин. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КпАП України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КпАП України на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Зі змісту ст.252 КпАП України вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 200096 від 17.09.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 17.09.2023 року о 21:58 годині, на 99 км. а/д Н-22, в порушення вимог п.2.1 «а» ПДР України, керував транспортним засобом PEUGEOT Partner, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка немає права керування таким транспортним засобом посвідчення водія відповідної категорії, чим повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене диспозицією ч.2 ст.126 КпАП України.

Протягом року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КпАП України, а саме: 18.04.2023 року було винесено постанову серії ЕАС 6852425 та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу 3400 гривень. Дані обставини підтверджуються довідкою про адміністративне правопорушення, виданою старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП у Волинській області Пархомчук О.

З переглянутого відеозапису обставин події вбачається, що 17.09.2023 року о 21:58 годині, на 99 км. а/д Н-22, працівником поліції було зафіксовано рух через блок-пост транспортного засобу PEUGEOT Partner, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування з останнім інспектором було встановлено, що ОСОБА_1 в минулому було позбавлено право керування транспортними засобами, а також, що останній посвідчення водія на той момент не відновив (повторно не отримував). Дана обставина ОСОБА_1 не заперечувалася. Крім того, останній підтвердив, що ним було сплачено застосоване до нього адміністративне стягнення у виді штрафу за попереднє притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами за відсутності посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно вимог пункту 2.1.а Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч.5 ст.126 КпАП України передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Таким чином, при розгляді матеріалів справи судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що знаходяться в матеріалах справи, оцінивши які, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України.

Що стосується доводів адвоката Червоняка С.П. з приводу неналежної форми постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6852425 від 18.04.2023 року, то вони не заслуговують на увагу, оскільки долучена до справи копія постанови являється витягом з ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України», а тому не може містити жодних підписів чи відміток про отримання або надсилання даної постанови.

Також є неспроможними доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було відомо про існування постанови, якою його притягнуто за ч.2 ст.126 КпАП України, оскільки з відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспектора вбачається, що ОСОБА_1 особисто повідомив про сплату штрафу за постановою серії ЕАС № 6852425 від 18.04.2023 року.

Також є безпідставними твердження апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи не виявлено доказів відсутності у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, оскільки про відсутність у останнього посвідчення водія беззаперечно свідчать довідка УПП у Волинській області ДПП від 18.09.2023 року, а також дана обставина була підтверджена останнім у ході спілкування з поліцейськими до моменту складення ними адміністративних матеріалів за ч.5 ст.126 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення посилання на повторність вчинення порушення, як це передбачає норма ч.5 ст.126 КпАП України, спростовуються його змістом.

Також не заслуговують на увагу доводи адвоката Червоняка С.П. про те, що місцевий суд розглянув справу за відсутності як його, так і правопорушника, оскільки судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням захисника, останній реалізував своє право на подання заперечень з приводу інкримінованого його підзахисному правопорушення, в якому висловив свою правову позицію по суті справі, що свідчить про реалізацію ОСОБА_1 свого права на захист у повній мірі.

Враховуючи зазначене місцевий суд дійшов вірного висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, так як під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП, не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Що стосується показань, даних в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідком ОСОБА_2 , то вони жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 положень ч.5 ст.126 КпАП України.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відповідає санкції ч.5 ст.126 КпАП України, вимогам ст.ст.33, 34 КпАП України щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення та є співмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника.

Доказів, які спростовують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Червоняка Сергія Петровича залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: