Справа № 692/592/24
Провадження № 3/692/484/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року с-ще Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, РНОКПП: невідомо, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 298491 від 05.05.2024р., ОСОБА_1 05.05.2024р. близько 22:00 год. в АДРЕСА_1 , не виконувала передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання своєї дитини ОСОБА_2 , а саме вживала спиртні напої в присутності дитини.

У судове засідання 26.06.2024р. гр. ОСОБА_1 не з`явилась, про дату та час засідання повідомлялась належним чином, заяв та клопотань до суду не надсилала.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 298491 від 05.05.2024, ОСОБА_1 повідомлялась про місце розгляду адміністративної справи, яка відбудеться за викликом до суду,від надання пояснень по суті порушення та отримання копії протоколу відмовилась копію протоколу отримала.

Тому суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 відповідно ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 298491 від 05.05.2024р., ОСОБА_1 05.05.2024р. близько 22:00 год. в АДРЕСА_1 , не виконувала передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання своєї дитини ОСОБА_2 , а саме вживала спиртні напої в присутності дитини. Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно положень ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 було додано вказаний протокол про адміністративне правопорушення, копію рапорту помічника чергового ЧС СМ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Головні О.В. від 06.05.2024р., копію письмових пояснень ОСОБА_1 , довідку ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 16.05.2024р. № 2262/66/01 та супровідний лист.

Справа про вказане адміністративне правопорушення вперше надійшла до суду з недоліками, тому постановою суду від 22.05.2024р. була повернута для доопрацювання. Так, фабула протоколу про адміністративне правопорушення, складена за ч. 2 ст. 184 КУпАП, не відповідала диспозиції інкримінованої частини статті КУпАП, прокол не містив відомостей про свідків, до матеріалів не додано доказів родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , доказів вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв у вказані у протоколі дату та час, а копії письмових пояснень ОСОБА_1 - малозрозумілі та нечитабельні.

Після доопрацювання до матеріалів справи, додано письмові пояснення ОСОБА_1 (без зазначення дати), інші недоліки матеріалів не усунуто.

Згідно рапорту поліцейського ОСОБА_3 від 06.05.2024р., 05.05.2024р. зі служби 102 надійшло повідомлення, що за адресою АДРЕСА_2 , невістка неналежно виконує обов`язки по догляду за дочкою. Виїздом на місце події було встановлено, що ОСОБА_4 нанесла невістці гр. ОСОБА_5 тілесні ушкодження - вказівному пальцю руки, від госпіталізації ОСОБА_1 відмовилась.

Копії пояснень ОСОБА_1 є малозрозумілими та нечитабельними в силу особливостей почерку.

Згідно довідки ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 16.05.2024р. ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , отриманих під час усунення недоліків матеріалів, 05.05.2024р. в АДРЕСА_3 , її невістка ОСОБА_4 почала бити свою дочку ОСОБА_6 і ОСОБА_1 не витримала та почала битися з ОСОБА_4 , під час чого ОСОБА_4 відкусила їй частину пучки. ОСОБА_1 викликала ШМД та зателефонувала на лінію 102, більше додати нічого не може.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 2 ст. 184 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій, передбачені ч.1 ст. 184 КУпАП, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Таким чином фабула правопорушення, вказана у протоколі, не відповідає диспозиції інкримінованої частини статті КУпАП.

Зазначений протокол не містить відомостей про наявність свідків, як не містить відомостей, що такі особи відсутні.

Також до протоколу не додано жодного доказу на підтвердження родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як і не надано достовірних доказів того, що ОСОБА_1 взагалі має дітей.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв у вказані у протоколі дату та час.

Таким чином наданими матеріалами жодним чином не підтверджено інформацію, що ОСОБА_1 05.05.2024р. близько 22:00 год. в АДРЕСА_1 , не виконувала передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання своєї дитини ОСОБА_2 шляхом вживання в її присутності спиртних напоїв. Більше того, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 05.05.2024р. вживала алкогольні напої в присутності ОСОБА_2 , як і не підтверджено їх родинні відносини.

Сам факт вживання особою спиртовмісних (алкогольних) напоїв не створює адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, окрім того огляд особи щодо перебування її у стані алкогольного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку не проводився, даний факт іншими доказами, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення та доданими матеріалами не обґрунтовано, яким чином вживання алкогольних напоїв викликало невиконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання дитини.

Таким чином, жодним доказом не підтверджено те, що ОСОБА_1 не виконувала передбачені законодавством обов`язки по вихованню дитини шляхом вживання спиртних напоїв у вказані у протоколі про адміністративне правопорушення дату та час.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому їй діянні та наявності у її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 184, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко