Номер провадження: 33/813/3004/24
Номер справи місцевого суду: 503/93/24
Головуючий у першій інстанції Вороненко Д.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кодимського районного суду Одеської області від 08 лютого 2024 року по адміністративній справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 08 лютого 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, і застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. На підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_2 , судові витрати на користь держави в сумі 605 гривень 60 копійок.

14.12.2024 року на адресу суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на постанову Кодимського районного суду Одеської області від 08 лютого 2024 року, в якій апелянт просив оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити. Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що з оскаржуваної постановою скаржник ознайомилась за допомогою «Єдиного державного реєстру судових рішень».

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції 08 лютого 2024 року, отже останнім днем строку є вихідний день, тому останнім днем на її апеляційне оскарження є 19 лютого 2024 року.

Крім того, скаржник була повідомлена належним чином, про дату судового засідання розгляду даної справи про адміністративне правопорушення про, що в матеріалах міститься довідка про доставку, яка сформована за допомогою автоматизованої системи документообігу суду (а.с.17).

При цьому, апеляційний суд бере до уваги той факт, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався, а тому з метою належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в умовах воєнного стану направлення судової повістки за допомогою SMS-повідомлень є необхідним заходом для реалізації судом свого обов`язку щодо забезпечення кожному права на судовий захист, який нівелює ризики тривалого розгляду судової справи та забезпечує своєчасне вирішення судом справи.

З огляду на загальновідомий факт неналежного фінансування судів в частині направлення судової кореспонденції засобами поштового зв`язку, місцевий суд у виконання вимог ст.277-2 КУпАП здійснив повідомлення особи, яка притягається до відповідальності, в електронній формі за номером телефону, зазначеним такою особою. При цьому, за позицією апеляційного суду, якщо учасник процесу зазначив свій номер телефону у будь-якому процесуальному документі, то вказане свідчить, що учасник не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися, зокрема судом. Вказане, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати ці повідомлення. А суд, який добросовісно інформує учасника справи про дату, час та місце розгляду справи, з наміром забезпечити своєчасне здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який зазначив контактний номер телефона та надав відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності, але не користується вказаним номером телефону чи не стежить за повідомленнями, що надійшли на вказаний номер телефону. Відтак, слід дійти висновку, що суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.

ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою 14 грудня 2024 року про що свідчить вхідний реєстраційний штамп Кодимського районного суду Одеської області (а.с. 25), тобто після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду зазначено, що зі змістом оскаржуваної постанови ознайомилась за допомогою ЄДРСР. Оскаржувану постанову винесено 08.02.2024 року та у ЄДРСР надано до загального доступу 12.02.2024 року, але ж апелянти не вказують точної дати коли вони ознайомились з повним текстом оскаржуваної постанови, що унеможливлює вирішити питання саме з якого дня потрібно обчислювати строк на апеляційне оскарження.

За таких обставин ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно неї протоколу серії ВАВ №884493 від 26.12.2023 року про адміністративне правопорушення, також отримавши судову повістку 22.01.2024 року про призначене судове засідання на 08.02.2024 року мала об`єктивну можливість залучити адвоката для захисту своїх прав або особисто інтересуватись про стан відомого їй адміністративного провадження відносно неї та приймати участь у його розгляді.

Разом з тим, неучасть ОСОБА_1 під час винесення оскаржуваної постанови не є беззаперечними (поважними) підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна самостійно цікавитись рухом справи, реалізовувати свої права, гарантовані конституцією України та КУпАП.

Тобто, дослідженні матеріали та обставини справи дають апеляційному суду підстави вважати, що апелянт був обізнаний про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, а тому повинна була проявити зацікавленість результатом розгляду даного протоколу в розумний строк.

З цих підстав, слід зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 рішення ЄСПЛ) від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Разом з тим, ставлячи питання про поновлення строку, апелянт не вказує про існування в нього об`єктивно обумовлених труднощів чи перешкод, що унеможливили або значно ускладнили апелянту своєчасно цікавитись про стан розгляду справи за відомим йому протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП, що складений відносно неї, та відповідно своєчасно оскаржити судове рішення від 08.02.2024 року.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що з дати ухвалення оскаржуваної постанови минув значний проміжок часу (десять місяців), крім того апелянт була обізнана про складання протоколу відносно нього, надавала пояснення до протоколу (а.с.3), про розгляд справи відносно нього сповіщався належним чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки 22.01.2024 року, яка сформована за допомогою автоматизованої системи документообігу суду (а.с.17), отже апеляційний суд вважає, що апелянтом не обґрунтовано належним чином поважних і виключних причин пропуску строку на оскарження постанови судді Кодимського районного суду Одеської області від 08 лютого 2024 року, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови стороні слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП слід повернути апелянту.

Інших доказів, які свідчать про існування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та які могли бути підставою для його поновлення, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд наголошує, що положеннями ст. 294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволені клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кодимського районного суду Одеської області від 08 лютого 2024 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, що не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала, разом з доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький