Справа № 748/1478/24 Головуючий у 1 інстанції Олещенко В. І.
Провадження № 33/4823/452/24
Категорія - ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130, ст.36 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 24 березня 2024 року о 21:00 годині, по вул. Польова, 11, в с. Киїнка, Чернігівського району та області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1 "а" Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки 21.10.2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

24.03.2024 о 21:00 год, по вул. Польова, 11, в с. Киїнка, Чернігівського району, ОСОБА_1 керував т/з марки "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу "Драгер" та у лікарні на вимогу працівника поліції ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП. Вказує, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, так як відсутні будь-які належні та допустимі докази, якими встановлено факт керування ним транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції під час руху. Апелянт зазначає, що транспортним засобом керувала інша особа, а він виходив з автомобіля з пасажирських дверей. Також, судом не було взято до уваги наявність у ОСОБА_1 хронічних захворювань, які унеможливлюють вживання ним спиртних напоїв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Пунктом п.2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.ч.9, 10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частина 5 ст.126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №884094 від 24.03.2024, ОСОБА_1 , 24 березня 2024 року о 21:00 годині, по вул. Польова, 11, в с. Киїнка, Чернігівського району, керував транспортним засобом марки "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1 "а" Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП (а.с.4).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Згідно з постановою серії БАД №834301 від 21.10.2023, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №610618 від 24.03.2024, ОСОБА_1 , 24 березня 2024 року о 21:00 годині, по вул. Польова, 11, в с. Киїнка, Чернігівського району, керував транспортним засобом "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці); від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу "Драгер" та у лікарні на вимогу працівника поліції відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП (а.с.17).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Як слідує з копії постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 червня 2023 року, яка набрала законної сили 31.08.2023, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 жовтня 2023 року, яка набрала законної сили 04.11.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Доводи апелянта на відсутність доказів керування ним транспортним засобом є непереконливими, з огляду на таке.

Як убачається із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, працівники поліції рухаються на автомобілі, попереду їде автомобіль "Skoda Octavia", д.н.з. НОМЕР_1 . Через деякий час автомобіль "Skoda" зупинився, з водійського місця вийшов Коновалов і пішов назустріч поліцейським. Поліцейським було пояснено ОСОБА_1 причину зупинки (в автомобілі було відсутнє освітлення номерного знаку), з чим останній погодився. Потім поліцейський попросив водія представитися та надати документи. Водій ОСОБА_1 пояснив, що він позбавлений права керування транспортними засобами, і на даний час рішення суду ним оскаржуються. Працівник поліції повідомив водію, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у лікаря-нарколога, на що водій відмовився. Працівник поліції повідомив, що за відмову від огляду на стан сп`яніння передбачена відповідальність, на що ОСОБА_1 зазначив, що йому про це відомо. Після цього ОСОБА_1 було роз`яснено його права та складено протоколи про адміністративні правопорушення.

Отже, вищевказаним відеозаписом беззаперечно підтверджується факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, що було обґрунтованою підставою для пропонування поліцейськими водію пройти огляд на стан сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 , що транспортним засобом керував інший водій, який після спілкування з поліцейськими пішов, не заслуговують на увагу, оскільки з відеозапису беззаперечно вбачається, що в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , були відсутні інші особи.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Твердження апелянта, що відеофіксація не є безперервною, бо на ній відсутній водій, який безпосередньо керував автомобілем, є безпідставним, так як хронологія подій була зафіксована з використанням спеціальних технічних засобів (бодікамери) за часом безперервно, і під час його перегляду, у суду не виникає сумнівів у достовірності зафіксованої на відеозаписі інформації, а тому відеозапис є належним та допустимим доказом.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки він, повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив п.2.1 «а» ПДР; а також, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, будучи протягом року двічі притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, з урахуванням ст.36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.3 ст.130 КУпАП, яка є більш суворою.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2024 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний