ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/449/24Головуючий у 1-й інстанції Сіянко В.М.
Провадження № 33/817/488/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч. ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

- захисника Карапетяна Е.Т.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Карапетяна Е.Т. на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 26 березня 2024 року о 13 год. 05 хв. в м. Скалат по вул. Тернопільська, Тернопільського району Тернопільської області, керував транспортним засобом Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова), на вимогу продути газоаналізатор Драгер 6810 і проїхати в медичний заклад категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, адвокат Карапетян Е.Т. вважає вищевказану постанову незаконною та необґрунтованою.

На переконання апелянта, поза увагою місцевого суду та без належної оцінки залишено порядок проведення огляду на стан сп`яніння працівниками поліції, який регламентовано приписами ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Звертає увагу, що як вбачається з матеріалів відеофіксації, працівник поліції не роз`яснив водію ОСОБА_1 , що у випадку відмови від проведення огляду на стан сп`яніння на місці події, він вправі пройти такий огляд у медичному закладі.

Зазначає, що проходження огляду в медичному закладі повинно було бути запропоновано не лише усно, а й шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, що працівниками поліції не було зроблено.

Таким чином, сторона захисту стверджує, що не роз`яснивши ОСОБА_1 , що в разі відмови від проведення огляду на стан сп`яніння на місці, він вправі пройти огляд в закладі охорони здоров`я, працівник поліції не дотримався порядку проведення огляду водія, визначеного ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За наведених обставин, на думку апелянта, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП і тому вважається недійсним.

Просить скасувати постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Карапетяна Е.Т., які підтримали подану апеляційну скаргу та, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Аналіз доказів, якими суд першої інстанції обґрунтував доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адмінправопорушення, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, місцевий суд не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Так, згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні вимоги, але більш конкретизовано передбачені і спеціальною Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерського-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Виходячи зі змісту вказаних нормативно-правових актів відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, як підстави відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, має місце в тому випадку, коли водій відмовився від такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я.

Як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ N 162270 від 26.03.2024 року складений за відмову водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, продути газоаналізатор Драгкр 6810 і проїхати в медичний заклад.

Разом з тим, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який був предметом дослідження апеляційного суду, зафіксовувано, що поліцейський повідомив водія ОСОБА_1 про допущене ним порушення ПДР, запитав, чи вживав він алкогольні напої і отримавши відповідь, що водій випив пиво, запропонував продути газоаналізатор Драгер на місці зупинки та отримавши відмову, повідомив, що буде складено протокол адміністративне правопорушення

Таким чином, матеріалами провадження, в тому числі відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, не підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, хоча про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Відсутні також у справі докази стосовно того, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд може бути проведений у найближчому закладі охорони здоров`я.

Висновок місцевого суду, на спростування вищевказаних доводів сторони захисту, про те, що протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 на вимогу продути газоаналізатор Драгер 6810 і проїхати в медичний заклад містить підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і при оголошенні протоколу водієві було зачитано право на проходження огляду в найближчому медичному закладі охорони здоров`я, суд апеляційної інстанції вважає непереконливим.

Так, протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, так як у ньому лише фіксується виявлене правопорушення. Тому, обставини викладені в протоколі повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Як зазначено вище, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, засвідчено, що поліцейський, фіксуючи правопорушення, яке описане у протоколі про адміністративне правопорушення, пропонує ОСОБА_1 лише подути апарат на міці і після відмови водія повідомляє останньому, що на нього буде складено протокол за те, що він вживав спритні напої (файл 0000__0001А, час 13:10:38-13:11:22).

Апеляційний суд звертає увагу, що працівник поліції не повідомляє ОСОБА_1 про те, що він вправі пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, хоча в подальшому в адмінпротоколі зазначено, до ОСОБА_1 відмовився пройти огляд в медзакладі.

Тото, в даному випадку, зміст протоколу в цій частині не відповідає дослідженим апеляційним судом доказам.

Не відповідає дійсності висновок місцевого суду, що при оголошенні протоколу про адміністративне правопорушення, водію було зачитано право на проходження огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

Натомість, з відеозапису долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 , самостійно ознайомившись з протоколом про адміністративне правопорушення, відмовляється його підписувати. Проте, поліцейський переконує його поставити підпис у протоколі лише за отримання його копії, отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом та ознайомлення з матеріалами справи (файл 0000__0002А, час 13:30:05-13:31:35).

Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що він дійсно відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки працівники поліції були разом з представниками ТЦК та СП, які намагалися вручити йому повістку на військову службу і тому він вважав їх дії упередженими по відношенню до нього. Також, ОСОБА_1 підтвердив, що йому не повідомлялось працівником поліції про те, що він вправі пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а лише наголошувалось, що потрібно продути газоаналізатор Драгер на місці, бо в іншому випадку на нього буде складений протокол. Стверджує, що від проходження огляду в медичному закладі він не відмовлявся б, якби йому про це повідомили працівники поліції. Він дійсно відмовлявся підписувати протокол, оскільки не міг його повністю прочитати через нерозбірливий почерк, яким протокол був заповнений, а після уточнення поліцейського був незгідний з викладеним у ньому. Зазначив, що поліцейський повідомив його, що підпис потрібно поставити тільки за отримання копії протоколу і тимчасового талону.

Оцінюючи свідчення ОСОБА_1 , як особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, апеляційний суд зазначає, що надані ним у суді пояснення фактично узгоджуються з матеріалами відеофіксації, як доказом по справі, що також був предметом дослідження суду.

Аналізуючи наведені вище обставини, апеляційний суд вважає, що, суд першої інстанції, досліджуючи докази по справі, не прийняв до уваги положення ст.266 КУпАП, яка регламентує можливість проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння як безпосередньо поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також, у разі незгоди водія на проведення вказаного огляду поліцейським або в разі незгоди з його результатами, в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, не роз`яснивши ОСОБА_1 , що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, він вправі пройти огляд в закладі охорони здоров`я, а також не з`ясувавши у водія щодо проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, після його відмови від проходження такого огляду на міці зупинки транспортного засобу, працівники поліції не дотрималися порядку проведення огляду, визначеного ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 р.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якими його Підволочиським районним судом притягнуто до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що за наведених вище обставин, у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 , дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядалися судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2024 року відносно ОСОБА_1 , якою його в притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Карапетяна Е.Т. задовольнити.

Постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя