ПОСТАНОВА

Справа № 137/618/24

26 червня 2024 р. 3/137/284/24

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу поліції № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, приватного підприємця, паспорт серії № НОМЕР_1 виданий 14.11.2019 органом № 0524, РНОКПП НОМЕР_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2024 о 22 год 42 хв по вул. Ринковій, 4, в с-щі Літин Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Nissan Primastar, д.н.з НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння: а саме порушення мови, координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилась у встановленому законом порядку.

Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину в інкримінованому їй правопорушенні не визнала та повідомила, що 08.05.2024 року ввечері приблизно о 23:00 годині вона керувала транспортним засобом, коли її догнала поліцейська машина. Вона зупинилась, але інспектори поліції не представились, звинуватили її у порушенні Правил дорожнього руху України. Це спричинило конфлікт. Їй було запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння, але вона відмовилась, вважаючи, що інспектор ОСОБА_3 має упереджене ставлення до неї. Їй запропонували пройти тест на стан сп`яніння, вона відмовилась, але після того, як зателефонувала на гарячу лінію, відносно неї вже був складений протокол який читати не дозволили.. Вона зазначила, що була готова пройти огляд, проте працівники поліції відмовилися її доставити для цього. Їй не було пояснено наслідки відмови від проходження огляду.

На запитання головуючого вона відповіла, що посвідчення водія отримала давно, правила дорожнього руху читає рідко, оскільки не має на це часу. Вона повторно наголосила, що на момент пригоди вона не була п`яною. Вона також пояснила, що пропозицію пройти медичний огляд розуміла як повноцінний огляд (гінеколога, стоматолога і т.д.), оскільки працівник поліції не уточнив, що мовиться про медичний огляд на стан сп`яніння.

Під час свідчень вона також повідомила, що давно не переглядала правила дорожнього руху і робить це лише у необхідні моменти або коли цікавиться певною інформацією. Вона наголосила, що бажала пройти медичний огляд у лікарні, але відмовилась від процедури з використанням пристрою «драгер», проте не заперечила щодо проходження огляду в КНП «Соціотерапія». Але працівники поліції відмовили у цьому.

Також вона заявила, що добровiльно сплатила штраф за адміністративні правопорушення за ст. 121-3 та ч.1 ст. 126 КУпАП. Оскільки поліцейські не повідомили її про це особисто і не надіслали сповіщення, вона самостійно побачила наявність постанови у застосунку «Дія» на її телефоні, вона вирішила самостійно сплатити штраф у розмірі 1 тисячі гривень.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Безрученко Д.П. у судовому засіданні 26.06.2024 заявив клопотання про закриття провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення. Він наголосив на тому, що під час перевірки, ОСОБА_1 відмовилась піддатися освідуванню на приладі «Драгер», але не відмовлялась від проведення огляду у лікарні. Крім того, відмова від проведення освідування не була зафіксована, а також не було зафіксовано подальших відмов через відсутність безперервного відеозапису. Адвокат вказав на відсутність доказу складення направлення в медичному закладі на відеозаписі та відсутність цілісного відеозапису під час складення протоколу. Він також заперечив проти того, що ОСОБА_1 відмовилась в проходженні будь-якого освідування. Крім того, він висловив сумніви у добросовісності працівників поліції, так як вони не провели жодних дій стосовно відсторонення його довірительки від керування транспортним засобом. ОСОБА_4 також наголосив на тому, що ОСОБА_1 пізніше пройшла медичне обстеження в м. Вінниці і підтвердила свою тверезість. З метою дотримання принципів законності і справедливості адвокат просив закрити провадження у справі з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому їй правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 290144 від 08.05.2024 (а.с. 1) де зазначено обставини вчинення правопорушення. Хоча в протоколі в графі письмових пояснень зазначено, що ОСОБА_1 бажає пройти огляд, однак при дослідженні решти доказів доводиться протилежне.

Постановою серії БАД № 238554 від 08.05.2024 (а.с. 2) зазначається про те, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч1 ст. 121-3 та ч.1 ст. 126 КУпАП, відтак зупинка транспортного засобу була правомірною. До того ж, як повідомила ОСОБА_1 у судовому засіданні вона добровільно сплатила штраф.

Актом підтверджується відмова від проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння (а.с. 3).

На відеозаписах котрі знаходяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 6) підтверджується обставина того, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом а також зафіксовано її відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки. Детальніше дослідження цього доказу буде наведено порядком нижче.

Також у судовому засіданні 26.06.2024 захистом було заявлено клопотання про витребування із відділу поліції № 3 повного відеозапису подій складення протоколу за ст. 130 КУпАП та винесення постанови від 08.05.2024 оскільки у захисту виникло питання, чи складалось направлення. У задоволенні цього клопотання було відмовлено, з огляду на те, що вже було допитано двох інспекторів за клопотанням захисту (які зазначили, що відеозаписи зберігаються протягом місяця), частина доказів представлена, документи досліджені, пояснення отримані. Щоб уникнути затягування розгляду справи, і враховуючи що адміністративний матеріал розглядається лише в межах доказів наданих на підтвердження інкримніованого правопорушення, у задоволенні клопотання було відмовлено.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням захисника інспектор Пугачов І.Ю. повідомив, що 08.05.2024 близько 23:00 години був зупинений транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 , за порушення Правил дорожнього руху. Під час зупинки ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, але вона відмовилася, проявивши агресивну реакцію та стверджуючи, що це принижує її гідність і що вона не має жодних зобов`язань проходити огляд на стан сп`яніння. При цьому вона визнала, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Інспектор також зазначив, що було декілька разів запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд, але всі рази вона відмовилася, відтак він був змушений скласти протокол. Ознаками сп`яніння у ОСОБА_1 інспектор вважає запах алкоголю та порушену координацію рухів. Інспектор також відзначив, під час спілкування ОСОБА_1 спілкувалася по телефону, відходила, а потім поверталася. На запитання захисту інспектор відповів, що причиною зупинки було керування автомобілем у темний час доби без освітлення номерного знаку, за що було складено відповідну постанову.

Допитаний у судовому засіданні за клопотанням захисту інспектор ОСОБА_3 повідомив, що під час несення служби було помічено транспортний засіб з явними технічними несправностями. Під час перевірки водія автомобіля яким була ОСОБА_1 запитали, чи вона вживала алкоголь, на що вона ствердно відповіла. Після цього їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, але ОСОБА_1 відмовилася категорично. Їй було роз`яснено, що для цього огляду застосовується стерильна трубка. Під час події вона виходила, телефонувала, а згодом пішла з місця події, а потім повернулася, тривало це 10-15 хвилин, постійно телефонувала. При цьому у водія не було свідоцтва про реєстрацію автомобіля. На запитання захисту інспектор вказав, що причиною зупинки транспортного засобу було відсутність освітлення номерного знаку в темний час. Під час спілкування з ОСОБА_1 було помічено різкий запах алкоголю, нечітку мову, незрозумілі рухи. ОСОБА_1 також не реагувала на зауваження. Він повідомив, що ОСОБА_1 була відсторонена від керування, про що їй було повідомлено. Водносно неї був складений адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Після усіх процедур транспортний засіб залишився на місці події, оскільки не заважав іншим учасникам руху та стояв за узбіччі. Інспектор не бачив, чи сідала ОСОБА_1 за кермо в його відсутності. Також було виписано направлення на медичний огляд після складення протоколу.

Зауваження про те, що відеозапис не є повним і на відеозаписі не зафіксовано надання ОСОБА_1 направлення для проходження огляду не слід вважати критичними з огляду на те, що продметом вчинення даного правопорушення, є саме відмова водія на вимогу працівника поліції від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також адвокатом було заявлено, що відеозапис не містить чіткої відмови від проходження огляду, та його довірителька бажала пройти огляд. Натомість матеріалами доводиться протилежне. Зокрема на 13:18 хв, 14:15 хв, 14:37 хв, 15:12 хв. та на 15:58 хв відеозапису за назвою «export-fn1ti» (а.с. 6) зафіксовано відмову від проходження огляду. До того ж зі змісту розмови ОСОБА_1 остання не зазначає, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та бажає пройти огляд у лікувальному закладі, адже остання відмовляється проходити огляд та зазначає причиною те, що це ображає її гідність. При цьому, слід розрізняти поняття «відмова від огляду» та бажання пройти огляд «у найближчому медичному закладі», які є різними видами вольових актів та тягнуть різні правові наслідки.

Не зрозумілою є позиція ОСОБА_1 та не підлягає тлумаченню, але дійсно на вищезазначеному відеозаписі на 13:19 хв. ОСОБА_1 на запитання поліцейського, чи та вживала алкоголь напередодні, остання зазначає (пряма мова):Вживала!.(а.с. 6).

Також ОСОБА_1 зазначила, що їй не роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду. Зазначене твердження спростовується на 14:27 хв. відеозапису, де інспектор ОСОБА_5 повідомляє про наслідки відмови від проходження огляду.

Учасники не позбавлені можливості захищати свої права, але потрібно взяти до уваги поведінку ОСОБА_1 на момент спілкування із працівниками поліції, зокрема: зухвале спілкування, скандальний манер, не йде на співпрацю, повідомляє інспекторам що у неї (пряма мова):алєргія на мєнтів, відмовлялась показувати посвідчення водія.

Щодо підстав зупинки транспортного засобу, то на 00:06 хв. відеозапису за назвою «NTDN9329» зафіксовано несправності транспортного засобу, що і слугувало підставою зупинки. До того ж на 05:29 хв відеозапису за назвою «export-fn1ti» ОСОБА_1 зазначає про те, що знає про наявність порушення, і проїхала із вказаною поломкою багато кілометрів.

Посилання захисту на положення ч. 2 ст. 266 КУпАП на те, що ОСОБА_1 не перебувала у стані сп`яніння (а.с. 16) не беруться до уваги, оскільки дана норма стосується проходження огляду особи яка керувала транспортним засобом на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Натомість ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, що являється все ще порушенням передбаченим ч.1 ст. 130 КУпАП, однак має інший склад. До того ж ОСОБА_1 керувала транспортним засобом о 22 год 42 хв 08.05.2024, а пройшла огляд о 01 год 46 хв 09.05.2024, тобто більш ніж 3 години з часу виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння.

Згідно з інформацією протоколу про адміністративне правопорушення та дослідженого відеозапису вбачається що ОСОБА_1 має правовий статус водія з правом керування транспортними засобами.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Вказаний нормативний акт встановлює презумпцію знання водієм транспортного засобу його положень та однозначного обов`язку їх виконання.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо твердження захисника ОСОБА_4 про фрагментарність відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, необхідно зазначити, що це твердження є безпідставним. З відеозапису з нагрудної камери працівників поліції (а.с. 6) видно, що відеозйомка велася безперервно, під час зупинки, спілкування із ОСОБА_1 , так коли їй неодноразово було запропоновано пройти огляд. Таким чином, всі значимі обставини для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП були зафіксовані, і доводи захисту про фрагментарність відеозапису з нагрудної камери працівників поліції є безпідставними та не мають правового значення.

Клопотання про закриття провадження у справі містить доводи про відсутність доказів відсторонення від керування транспортним засобом, які в сукупності з іншими аргументами адвоката можуть бути розцінені як форма правомірного захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Також варто врахувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вважаю за необхідне зазначити, що при усій видимій нетерпимості суспільства до водіїв у нетверезому стані розвернулась майже юридична кампанія по покроковому роз`ясненню, як уникнути відповідальності за керування автотранспортом у нетверезому стані. Відшукуються будь-які «дірки» в і так застарілому, непродуманому, явно «популістському» законодавстві про притягнення до адміністративної відповідальності за керування в нетверезому стані. Усі можливості недомовки, неточності законодавства про адміністративну відповідальність, проблеми з доказуванням у справах про адміністративні правопорушення, використовуються адвокатами та особами, які притягуються до відповідальності за керування в нетверезому стані для уникнення такої відповідальності. Таким чином проходжу до висновку, що стороною захисту вживаються заходи спрямовані не на захист від неправомірного притягнення до відповідальності, а на уникнення ОСОБА_1 відповідальності (що прямо не заборонено законом).

За наведених обставин, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.