КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 759/3025/24 Апеляційне провадження № 33/824/3187/2024Головуючий у суді першої інстанції - Твердохліб Ю.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Встановлено, що водій ОСОБА_1 02.02.2024 о 00:25 год. в м. Києві по вул. Героїв Космосу, 7 керував автомобілем марки «Peugeot 301», т.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, неприродна блідість шкіряного покрову обличчя, зіниці очей, що не реагують на світло, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, що зафіксовано на бодікамеру № 470177, 472032. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 ПДР України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу та події адміністративного правопорушення, зазначаючи, що інспектор патрульної поліції взагалі не зупиняв автомобіль, що свідчить про недоведеність правомірності складання протоколу, крім того, звертає увагу, що обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або відмова від проходження такого огляду.

Також разом з апеляційною скаргою було подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.03.2024 була винесена оскаржувана постанова. Скаржник у судовому засіданні участі не приймав, відомостей про отримання ОСОБА_1 цієї постанови матеріали справи не містять. Скаржник вказує, що з оскаржуваною постановою ознайомився з ЄДРСР - 19.05.2024. Апеляційну скаргу надіслано засобами поштового зв`язку до суду першої інстанції 20.05.2024.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Щодо розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2021, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАПпідтверджується наявними в матеріалах справидоказами, а саме протоколом проадміністративне правопорушення серії ААД № 528500 від 02.02.2024; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.02.2024 року; відеозаписом з боді камери.

З переглянутого судом відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 у комендантську годину і запитала куди останній рухається у такий час, на що ОСОБА_1 повідомив, що підвозить знайомого та прямує додому. Виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, поліцейський запропонували поїхати на огляд до закладу охорони здоров`я, на що останній відмовився та повідомив, що він нічого не вживає. Працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, роз`яснювали, що у разі відмови, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, на що скаржник погодився.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що висновок викладений у постанові Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2024 про доведеність виниОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські не зупиняли транспортний засіб спростовується дослідженим судом відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, і навіть запитував, чи зможе він рухатись далі у разі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином поведінка скаржника розцінюється як спосіб захисту та намагання ухилитися від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Судом враховується те, що, згідно рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій, реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статтей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 поновлення строку - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

ПостановуСвятошинського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду