Провадження №3/750/3959/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника адвоката - Данича О.С.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 14.09.2024 року о 18 год. 45 хв. ОСОБА_1 в м. Чернігові по пр. Миру, 105, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, сповільнена жвавість рухливості ходи та мови, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні у лікаря-нарколога, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 14.11.2024 ОСОБА_1 з протоколом не погодився, та пояснив суду, що його зупинили безпідставно, потім сказали, що нібито є запах алкоголю. Він продув Драгер на місці і той показав 0,00%. Після цього сказали, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, але які не вказали взагалі, і запропонували пройти огляд у лікарні. Він відмовився, оскільки наркотичні речовини не вживає, і взагалі така вимога була незаконною. Через декілька днів його знову зупинили, знову запропонували пройти огляд, на цей раз він поїхав в лікарню і оглядом було встановлено, що він тверезий.

В подальшому, в судове засідання 24.12.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, чим той і скористався. Крім того, захисник був ознайомлений з матеріалами справи та отримав копію відеозапису, долученого до протоколу.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю в судовому засіданні захисника ОСОБА_1 адвоката Данича О.С., проти чого захисник не заперечував.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка заступник командира роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП старший лейтенант поліції Мироненко Я.М. пояснив суду, що він складав протокол. Так, водія було зупинено на підставі п.1 ч.1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», за порушення ПДР. Виявили ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду у лікаря водій відмовився, роз`яснили наслідки, склали протокол. Водій казав, що наче не має часу. Зупинил за те, що пасажир не був пристебнутий паском безпеки, вони це побачили, коли їхали, водій змінював напрямок, тому подумали, що можливо в стані сп`яніння. Зупинили за порушення пункту 2.3 «в» ПДР. Були ознаки у водія і алкогольного сп`яніння і наркотичного. Запропонували пройти огляд на місці, він тверезий. А на стан наркотичного сп`яніння у лікаря відмовився пройти огляд. У нього були ознаки і наркотичного, зазначені в протоколі.

Захисник подав суду письмові пояснення по справі, які в судовому засіданні підтримав, просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , мотивуючи тим, що вина того не доведена належними доказами. Зокрема вказує, що працівниками поліції не дотримано вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки останні назвали водію ознаки алкогольного сп`яніння, на вимогу водій пройшов огляд на місці зупинки і Драгер показав, що водій тверезий. Після чого поліцейський вказав, що вбачає ознаки наркотичного сп`яніння, однак які ж саме не вказав взагалі. Тоді як у протоколі такі вже було зазначено, зокрема й таку як «сповільнена жвавість рухливості ходи та мови», і такої ознаки взагалі не передбачено, що ж саме було у водія сповільненість чи жвавість, ходи чи мови. Крім того, зупинили безпідставно. Через декілька днів працівники поліції знову зупинили ОСОБА_1 , останній вже пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння і висновок лікаря про те, що такий не перебуває в стані наркотичного сп`яніння, тверезий, що свідчить про безпідставне переслідування особи.

Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та письмові заперечення захисника, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі Інструкція).

Згідно п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.3 «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

З відеозапису, дослідженого у судовому засіданні, а також долученого до протоколу рапорту заступника командира роти №1 БУПП у місті Чернігові ДПП старшого лейтенанта поліції Ярослава Мироненка від 14.09.2024, встановлено, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було зазначено п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Таку ж саму підставу для зупинки було названо інспектором і в судовому засіданні, зокрема порушення пункту 2.3 «в» ПДР - пасажир не пристебнутий паском безпеки. Разом з тим, з відеозапису слідує, що працівники поліції рухаються на службовому автомобілі по пр. Миру за автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль рухається прямо, без порушень ПДР, жодного «виляння», як про це вказував поліцейський в судовому засіданні, не вбачається. З відеозапису вбачається, що водій пристебнутий паском безпеки, однак достовірно вказати, що пасажир таким не користувався під час руху з даного відеозапису встановити неможливо. Коли поліцейські підійшли до автомобіля, пасажир дійсно була не пристебнута, однак водій вказував, що вона відстебнулась поки поліцейські до них дійшли. І вказані пояснення не спростовуються відеозаписом, долученим до протоколу. Отже, з врахуванням даних, зафіксованих на відеозаписі, суд приходить до висновку, що така зупинка була безпідставною. В подальшому, під час розмови, поліцейські вказують ОСОБА_1 , що є «деякі питання до Вас», на що водій питає «Що ще?», після чого поліцейський називає водієві ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, виражена сповільненість чи жвавість, пропонує пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки і ОСОБА_1 погоджується, продуває прилад Драгер і такий показує, що водій тверезий 0,00% проміле. Після чого питає, чи вільний він і поліцейський одразу вказує, що вбачає у того ознаки наркотичного сп`яніння, проте які саме ознаки наркотичного сп`яніння вбачав поліцейський останній не називає взагалі, а пропонує пройти огляд у лікаря нарколога, на що водій відмовляється, вказує, що у нього жінка записана до лікаря, вони вже і так відняли багато часу у нього.

При цьому, суд звертає увагу на те, що дійсно ознак наркотичного сп`яніння поліцейським водію ОСОБА_1 названо не було, в процесі спілкування з ОСОБА_1 той не озвучував підстави, які вказують на те, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння, не роз`яснювалася ні процедура проходження огляду на стан сп`яніння, ні причини, з яких було констатовано факт наркотичного сп`яніння, однак такі ознаки зазначено лише у протоколі та направленні на огляд водія, як то «виражене тремтіння пальців рук, сповільнена жвавість рухливості ходи та мови». Крім того, до такої ознаки як «сповільнена жвавість рухливості ходи та мови», зазначеної поліцейським у протоколі та направленні на огляд водія, суд ставиться критично, оскільки дійсно з такої неможливо встановити, що ж саме вбачав поліцейський у водія, оскільки мова та хода останнього була нормальною, що слідує з відеозапису, при цьому поліцейським зазначено взаємовиключні ознаки «сповільнена жвавість» і дійсно є незрозумілим ходи чи мови. Так, на переконання суду, поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова відображені на відеофайлах не вказують на наявність у ОСОБА_1 явних ознак наркотичного чи іншого сп`яніння у момент зупинки та після неї.

Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними. Якщо проведення такого огляду вимагалося працівниками поліції без видимих на те причин, відмова від проходження медичного огляду правових наслідків не породжує. Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП свідчить про відсутність складу правопорушення (постанова Чернігівського апеляційного суду від 30.05.2023 у справі 750/178/23).

Аналізуючи правові норми, суд звертається до ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, до яких відноситься і поліція, зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норми ст. 130 КУпАП в поєднанні з п. 2.5 Правил дорожнього руху, суд розуміє в такому контексті, що поліцейський вправі висунути вимогу про проходження медичного огляду не будь-якому водієві, а лише тому, у кого дійсно об`єктивно присутні ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

З доданих захисником ОСОБА_1 до матеріалів справи документів, вбачається, що після складання відносно його підзахисного протоколу про адміністративне правопорушення, його зупинили ще раз, через 11 днів, працівники поліції 25.09.2024, і він доставлявся до медичної установи, здавав біологічне середовище та проходив обстеження у лікаря, і згідно висновку, який було видано на підставі акту медичного огляду, останній тверезий, ознак сп`яніння не виявлено, наркотичних речовин не виявлено.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Не містять таких доказів і наявні у справі відеозаписи з камер поліцейських. Не усуває цих суперечностей і рапорт поліцейського, оскільки такий може бути належним доказом законності зупинки, лише в сукупності з іншими доказами. Посилання у рапорті на порушення водієм п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не можна покласти в основу обвинувачення особи у вчиненні адміністративного проступку, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами і не виходять за межі припущень.

За таких обставин суд вважає, що водієм ОСОБА_1 не допущено порушень ПДР, чи інших дій, за які його транспортний засіб слід було зупинити, а у посадових осіб, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не було достатніх правових підстав вимагати у ОСОБА_1 проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, після отримання ними негативного результату огляду на стан алкогольного сп`яніння того, у зв`язку із чим, та за сукупністю з іншими обставинами, у даному конкретному випадку складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №978185 від 14.09.2024, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.09.2024, розписку ОСОБА_1 від 14.09.2024, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3050905 від 14.09.2024, рапорт заступника командира роти №1 БУПП в м. Чернігові ДПП старшого лейтенанта поліції Ярослава Мироненка від 14.09.2024, відеозапис до протоколу серії ААД №978185 від 14.09.2024, переглянутий в судовому засіданні, а також долучені захисником Ганжі О.М. до матеріалів справи копії документів акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №780 від 25.09.20204, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №780 від 01.10.20204, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки обставини, зазначені у протоколі про вчинення адміністративного порушення, не відповідають обставинам, зафіксованим на відеозаписі, доданому до протоколу, тобто не підтверджуються належними доказами.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши усі докази в справі про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність доказами поза розумним сумнівів факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, тобто у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознаками порушення вимог пункту 2.5 ПДР України.

З врахуванням наведеного, встановлені обставини не дають достатніх підстав вважати, що в судовому засіданні знайшли підтвердження склад адміністративного правопорушення, а будь-які інші докази суду надані не були.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь