Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 3/641/164/2024Справа №: 641/7206/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Онупко М.Ю., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 605729 від 31.10.2023 року, складеного інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Следнєвою Л.М., 30.10.2023 року о 23 год. 25 хв., в м. Харків, пр-т. Петра Григоренка, 55, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen transporter д.н.з. незареєстрований, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП «ХОР ОНД» у лікаря нарколога водій відмовився під відеофіксацію. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючип.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процесу безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі»№ 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не входить до переліку справ передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП розгляд яких слід проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суд, враховуючи неодноразові неявки ОСОБА_1 у судові засідання, вважає за можливим справу розглядати без його участі.

Захисник ОСОБА_1 Микитюк В.О. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , та клопотання про закриття провадження просив задовольнити.

В наданому до суду клопотанні про закриття провадження захисник Микитюк В.О. зазначив, що з протоколом серії ААД №605729 ОСОБА_1 не погоджується, та вважає, що зазначений протокол складено з порушенням вимог законодавства, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не в повному обсязі було досліджено обставини справи. 30.10.2023 року ОСОБА_1 , близько 23:25 години керував транспортним засобом VOLKSWAGENTransporter р.н. НОМЕР_3 , який належить військовій частині № НОМЕР_2 , що підтверджується технічним талоном транспортного засобу серії НОМЕР_4 . 30.10.2023 року ОСОБА_1 повертався з бойового завдання та за наказом командира зобов`язаний був терміново з`явитися до місця дислокації військової частини з автомобілем VOLKSWAGEN Transporter р.н. НОМЕР_3 , у зв`язку з виконанням обов`язків, щодо оборони України, її незалежності та територіальної цілісності. Під час дороги до місця дислокації військової частини, ОСОБА_1 був зупинений співробітниками патрульної поліції, перевіривши документи співробітники патрульної поліції одразу запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 за наказом керівництва не мав права самостійно приймати будь-які рішення окрім виконання наказу прибути до місця дислокації військової частини з автомобілем VOLKSWAGEN Transporter р.н. НОМЕР_3 . Працівник патрульної поліції не називав будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, які були наявні у ОСОБА_1 , єдиною підставою для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння було те, що ОСОБА_1 раніше притягався до відповідальності. Також вказав, що на його думку, не було жодних підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння, а тому і підстави для огляду на стан сп`яніння були відсутні.

Крім того, враховуючи, що старший сержант ОСОБА_1 , який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 , 30.10.2023 року отримав наказ командира терміново з`явитися до місця дислокації військової частини з автомобілем VOLKSWAGEN Transporter р.н. НОМЕР_3 , у зв`язку з виконанням обов`язків, щодо оборони України, її незалежності та територіальної цілісності. Посилаючись на положення ст. 18 КУпАП вказав, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є значно меншою загрозою громадському порядку, ніж небоєздатна позиція, де несуть службу військові та прирівняні до них особи і які захищають небо від нападу агресора. Таким чином, викладені обставини виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Згідно ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, положеннями п. 9.15 розділу ІХ Інструкції про порядок організації патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України передбачено спеціальний порядок проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовця.

Крім того, даною Інструкцією для успішного виконання завдань, покладених на підрозділи Служби правопорядку, передбачено необхідність постійної взаємодії Віськової служби правопорядку з підрозділами Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 23 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, начальник органу управління Служби правопорядку в гарнізоні підпорядковується начальникові відповідного органу управління Служби правопорядку. Він відповідає за забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій гарнізону, у військових містечках, на вулицях і в громадських місцях, за організацію діяльності підрозділів Служби правопорядку щодо запобігання кримінальним та іншим правопорушенням серед військовослужбовців Збройних Сил України, їх виявлення і припинення, а також за забезпечення захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, участь у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Начальник органу управління Служби правопорядку в гарнізоні зобов`язаний, зокрема взаємодіяти з військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, органами Національної поліції, іншими правоохоронними органами, у тому числі обмінюватися з ними інформацією для швидкого і повного виявлення та розкриття кримінальних та виявлення інших правопорушень.

Статтею 5 Закону України «Про національну поліцію» також передбачено, що поліція у процесі своєї діяльності взаємодіє з органами правопорядку та іншими органами державної влади, а також органами місцевого самоврядування відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Крім того відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до ст. 15 КУпАП передбачено, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. У разі притягнення таких осіб до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі направлення особи, яка вчинила таке насильство, на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі.

При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Аналіз вказаних норм закону, вказує на те, що правопорушення вчинене військовослужбовцем при виконанні обов`язків військової служби тягне за собою адміністративну відповідальність, визначену главою 13-Б (військові адміністративні правопорушення) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, згідно ст. 266-1КУпАП протокол про військове адміністративне правопорушення складається уповноваженою особою - командиром (начальником) військової частини, командиром підрозділу, який уповноважений на те командиром (начальником) військової частини; уповноваженою посадовою особою органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків) протягом 3-х діб з моменту встановлення даних, які підтверджують факт вчинення військовослужбовцем такого правопорушення.

Також положеннями ст. 266-1 КУпАП встановлено порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 266-1 КУпАП, - огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. У разі незгоди військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Під час проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З положень ч. 9 ст. 266-1 КУпАП вбачається, що огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що згідно листа начальника групи третьої служби в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 09.03.2024 року ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . 30.10.2023 року ОСОБА_1 отримав наказ командира терміново з`явитись до місця дислокації військової частини з автомобілем VOLKSWAGEN Transporter р.н. НОМЕР_3 , у зв`язку з виконанням обов`язків, щодо оборони України, її незалежності та територіальної цілісності. Автомобіль VOLKSWAGEN Transporter р.н. НОМЕР_3 належить військовій частині № НОМЕР_2 (що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ) та використовується військовим підрозділом для виконання службових завдань.

В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 був складений працівниками поліції.

Про те, як вбачається з доданих захисником ОСОБА_1 ОСОБА_3 документів, що в розумінні ст. 24 вищевказаного Закону свідчить про його статус військовослужбовця, який виконує обов`язки військової служби, а отже на нього розповсюджуються положення ст. 172-20 Глави 13Б «Військові адміністративні правопорушення».

Також з наявного в матеріалах справи відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 на місці події перебуває у військровій формі у автомобілі, що належить військовійчастині та повідомляв працівника патрульної поліції про те, що вігн є військовослужбовцем, що свідчить про обізнаність працівників поліції про те, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем. Вказане також зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи статус суб`єкта відповідальності, у даному випалку правопорушення не підлягає правому регулюванню за правилами глави 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» КУпАП, на підставі якої працівниками поліції був складений адміністративний протокол за порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 правил дорожнього руху.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності ч.1 п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, з врахуванням положень ч.1 п.1 ст.247 КУпАП суд прихрдить до висновку, що в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження в даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя - М. Ю. Онупко