Справа № 128/1831/24
Провадження № 33/801/533/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №312840 від 25.04.2024, 25.04.2024 о 10 год 52 хв в с. Зарванці, вул. Молодіжна, Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat Qubo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, що підтверджується тестом 2142, результат огляду 0,96 проміле, а також у КНП ЦТЗ «Соціотерапія», що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №0514 від 25.04.2024, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2024 року визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з такою постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову, та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просить розгляд справи відкласти, у зв`язку із тим, що він перебуває у відрядженні по роботі в період з 25.06,2024 року по 28.06.2024 року.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що, звертаючись до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, ОСОБА_1 не було надано жодних доказів, які б свідчили про наявність поважних причин неможливості з`явитися в судове засідання, а відтак, вказане клопотання про відкладення судового засідання є необґрунтованим.

Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду, відтак, з метою дотримання процесуальних строків, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 6 ст. 294 КУпАП передбачено, що неявка у судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №312840 від 25.04.2024, 25.04.2024 о 10 год 52 хв в с. Зарванці, вул. Молодіжна, Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat Qubo» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, що підтверджується тестом 2142, результат огляду 0,96 проміле, а також у КНП ЦТЗ «Соціотерапія», що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №0514 від 25.04.2024, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до пунктів 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, -лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 13 вказаної вище Інструкції лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Аналогічні положення містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком приладу Драгер від 25.04.2024 та висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 0514 від 25.04.2024.

При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Таким чином, відеозаписи у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд з метою визначення стану сп`яніння, апеляційний суд відхиляє, оскільки направлення для проходження огляду на стан сп`яніння працівник поліції виписує у разі відсутності бажання особи пройти огляд на місці зупинки, однак ОСОБА_1 такої незгоди не виразив.

Посилання апелянта на те, що працівниками поліції не було роз`яснені права та обов`язки є безпідставним та спростовується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, в яких ОСОБА_1 розписався власноруч та відеозаписом.

На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, зокрема щодо невідсторонення його від керування транспортним засобом, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Проаналізовані вище докази у своїй сукупності цілком і беззаперечно вказують про правильність висновків суду щодо належного встановлення обставин доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, які давали суду обґрунтоване право притягнути його до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП

Викладені обставини свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський