ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1210/24 Справа № 204/102/24 Суддя у 1-й інстанції - Дружинін К. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Індюкової Т.В. на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Індюкової Т.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2024 року водій ОСОБА_1 22 грудня 2023 року о 21.30 год. у м. Дніпрі по вул.Криворізькій біля буд. 16 керував транспортним засобом HyundaiAccent, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotester Drager №0336. Результат: 1,30 проміле, тест № 741. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9-а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що наявний у матеріалах справи відеозапис є недопустимим доказом. Вказує, що працівниками поліції було безпідставно зупинено ОСОБА_1 , не повідомлено причини зупинки, а також працівником поліції не повідомлено його прізвище і посаду. Вважає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки сп`яніння, а тому працівник поліції не мав права проводити огляд на стан сп`яніння. Зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Вказує, що в нього наявні сумніви щодо правильності результатів огляду на Драгер, оскільки даний прилад був новим та показав результат 1,30 проміле, в той час як ОСОБА_1 алкоголь не вживав; температура повітря, вказана у роздруківці, не відповідає фактичній температурі, яка була відповідно до Sinoptic; відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку технічного засобу. Зазначає, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Вважає, що підпис ОСОБА_1 у акті огляду на стан сп`яніння є сфабрикованим. Вказує, що відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер, результат огляду 1,30 проміле; тестуванням до протоколу, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер становить 1,30 проміле; відеозаписом, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги захисника про недопустимість долученого до матеріалів справи відеозапису з огляду на наступне.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вказаний відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника, та які мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Процесуальний закон не передбачає ані необхідності фіксування відеозаписом тих обставин, які виходять за межі предмету доказування у справі, ані необхідності додання такого відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд не ставить під сумнів допустимість долученого до матеріалів справи відеозапису, оскільки відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника.

Безпідставними є і твердження захисника про те, що працівниками поліції було безпідставно зупинено ОСОБА_1 та не повідомлено причини зупинки, оскільки вказані обставини спростовуються рапортом поліцейського та відеозаписом з бодікамери поліцейського, відповідно до яких підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було порушення ним вимог ПДР України, а саме керування транспортним засобом у темну пору доби без увімкнених фар, про що і було повідомлено останнього працівником поліції.

Не заслуговують на увагу і посилання захисника на те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки сп`яніння, а тому працівник поліції не мав права проводити огляд на стан сп`яніння, оскільки як слідує з відеозапису працівник поліції під час спілкування з ОСОБА_1 встановив у останнього ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим останньому і було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер, жодних зауваженьщодо отриманих результатів чи процедури огляду працівникам поліції ОСОБА_1 не зазначав, з результатами тесту погодився, що підтверджується підписом останнього на роздруківці тесту, а на пропозицію поліцейського, з роз`ясненням його права, у разі незгоди з результатами тесту, пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я останній категорично відмовився, а тому не має підстав вважати, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено з порушенням процедури, як про це зазначає в апеляційній скарзі захисник.

Крім того, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в судах першої та апеляційної інстанції ані ОСОБА_1 , ані його захисник жодних вимог (клопотань) надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не заявляли, при цьому згідно п. 5 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на вимогу особи.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на різницю температури повітря, яка зазначена на сайті Sinoptic, тій, що зазначення у тестуванні на стан сп`яніння,не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки з відеозапису з бодікамери вбачається, що після отримання результату алкотестеру "Драгер" ОСОБА_1 не заперечував результатів огляду. До того ж час та місце зазначеного тесту співпадають з часом та місцем, зафіксованим на відеозапису. При цьому, огляд було проведено у транспортному засобі, під час чого ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, в якому могло бути увімкнено кондиціонер для обігріву.

Крім того, ставити під сумнів результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» не надається можливим, оскільки вказаний прилад згідно роз`яснень Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів", газоаналізатор «Drager Alkotest 7510» може і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної перевірки та перевірки після ремонту. Крім того, затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG &aст; Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 № 1747 і становить 1 рік.

Всупереч доводам захисника той факт, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, в даному випадку, не є підставою вважати, що огляд останнього був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки вимогами вказаної статті передбачено, що працівники поліції пропонують особі пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я лише у випадку відмови особи від проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та в разі незгоди з його результатами такого огляду. Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу Драгер, з результатами погодився та жодних зауважень не мав.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, спростовуються підписом ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу про роз`ясненння йому прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції, їм було надано відповідну оцінку, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції, та оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Індюкової Т.В. залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот