Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1481/23 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Номер провадження №33/4805/791/24
Категорія ст. 173, ч. 1 ст. 126, ч . 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Яковенка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП (провадження у справі в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ст. 173 КУпАП закрито відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених частиною п`ятою статті 126, статтею 173 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126, статтею 173 КУпАП закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків передбачених статтею 38 КУпАП.

Визнано ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 536 гривень 80 копійок.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 , 03 червня 2023 року о 10:45 годині в с. Попільня по вулиці Прикордонників, 35, керував транспортним засобом марки «Honda Dio» д. н. з. НОМЕР_1 /н з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Цього ж дня, ОСОБА_1 , 03 червня 2023 року о 10:45 годині в с. Попільня по вулиці Прикордонників, 35, керував транспортним засобом марки «Honda Dio» д. н. з. б/н, при цьому не мав права керування ТЗ відповідної категорії, правопорушення вчинене повторно протягом року, 22.08.2022 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 31 липня 2023 року о 22:30 годині в смт. Попільня по вулиці Житомирській, кричав та ображав словами нецензурної лайки ОСОБА_2 , перебуваючи у громадському місці, чим вчинив дрібне хуліганство та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Яковенко А.В., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати в частині адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на доведеність вини його підзахисного. На думку апелянта, судом належним чином не було з`ясовано, чи є ОСОБА_1 суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення, остільки його електромопед не є транспортним засобом, який обладнаний електродвигуном понад 3 кВт та не є механічним транспортним засобом. Проте, доказів того, що скутер обладнаний саме електродвигуном не має можливості надати у зв`язку з тим, що на даний час відсутній технічний паспорт. Крім того, матеріалами справи не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та поліцейським не озвучено ознаки алкогольного сп`яніння для огляду, а за відсутності ознак поліцейський не мав права ініціювати процедуру огляду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Яковенка А.В., який апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказів, яким дана правильна юридична оцінка та ніким не заперечується, в апеляційній скарзі не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, та у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з протоколів по адміністративне правопорушення від 03.06.2023 вбачається, що ОСОБА_1 03 червня 2023 року о 10:45 годині в с. Попільня по вулиці Прикордонників, 35, керував транспортним засобом мопед «Honda Dio» д. н. з. НОМЕР_1 /н з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Крім цього, ОСОБА_1 , 03 червня 2023 року о 10:45 годині в с. Попільня по вулиці Прикордонників, 35, керував транспортним засобом мопед «Honda Dio» д. н. з. б/н, при цьому не мав права керування ТЗ відповідної категорії, правопорушення вчинене повторно протягом року, 22.08.2022 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 2).

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу VII «Особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчинені повторно» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановлені судом обставини підтверджено також:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 263181, серії ААБ № 263182 від 03 червня 2023 року, в яких зафіксовано факт вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 ;

- направленням поліцейського СРПП відділення поліції № 2 ЖРУП ГУНП В житомирській області від 03 червня 2023 року на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД № 804865 від 03 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 5, 6 статті 121, ч. 2 статті 122 КУпАП;

- картою обліку адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 22 серпня 2022 року притягнуто до відповідальності за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

-відеозаписом з відеореєстратора патрульної машини та нагрудної камери патрульного поліцейського.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом є необґрунтованими, оскільки на наявному в матеріалах справи відеозаписі із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вбачається, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 зафіксовано на відеореєстратор службового автомобіля та нагрудну камеру працівника патрульної поліції, на якому видно як поліцейська машина зупиняє транспортний засіб - мопед «Honda Dio» д. н. з. НОМЕР_1 /н за кермом, якого знаходиться саме ОСОБА_1 , останній не заперечував цього факту на відеозаписі.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що поліцейським не озвучено ознаки алкогольного сп`яніння для огляду, а за відсутності ознак поліцейський не мав права ініціювати процедуру огляду, не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Так, з відеозапису із нагрудної камери працівника патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції та під час перевірки документів запитано у ОСОБА_1 «чому транспортний засіб не зареєстровано», на що ОСОБА_1 відповів «щоб його зареєструвати скільки …». Крім того, під час спілкування працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння і ці ознаки зазначені в самому протоколі, іншими доказами або спеціальними прийомами (методами) підтверджувати ці ознаки не потрібно. Окрім того, у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в протоколі. ОСОБА_1 беззаперечно та без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також, працівником поліції було доступно роз`яснено наслідки такої відмови, права та обов`язки. Крім того, пізніше ОСОБА_1 зазначив «що вчора пив пиво», а наведена у протоколі ознака алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) не може бути зафіксована на відео і визначається суб`єктивно працівниками поліції. Слід зазначити, що ОСОБА_1 зауважень з приводу складеного протоколу не висловлював.

Відповідно до п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, тільки наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння надає право працівнику поліції запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння, про що і вноситься запис у протокол про вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, кваліфікуючою ознакою є саме факт відмови від проходження огляду, про що зазначено у протоколі від 03.06.2023, тому його фабула повністю відповідає змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів захисника, що судом належним чином не було з`ясовано, чи є ОСОБА_1 суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення, остільки його електромопед не є транспортним засобом, який обладнаний електродвигуном понад 3 кВт та не є механічним транспортним засобом апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно вимог пункту 2.1. а Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Однак, у подальшому розділ 2 ПДР України посилається лише на наявність посвідчення водія у особи, яка керує транспортним засобом, не згадуючи про механічний транспортний засіб, який є складовою поняття транспортного засобу.

В той же час, згідно з ч.ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Зазначені норми Закону повністю узгоджуються із змістом Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, якими передбачено допуск до керування транспортними засобами осіб за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами (п. 2).

Аналіз Закону та Положення свідчить про те, що посвідчення водія видається на право керування транспортним засобом і не обмежується механічними транспортними засобами.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, підпунктом а) п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів пункту 1.10 ПДР України визначено термін, що наведені у цих Правилах, мають таке значення, зокрема, транспортний засіб пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Так, транспортні засоби поділяються на механічні та немеханічні. До механічних транспортних засобів відносяться ті, що приводяться в рух за допомогою двигуна або електродвигуна потужністю понад 3 кВт (приблизно 4 к.с.).

Частина перша статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення, зокрема склад об`єктивної сторони полягає в керуванні особи саме транспортним засобом, а не виключно механічним транспортним засобом.

У п. 1.10 ПДР України наведено визначення мопеду - це двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. При цьому, мінімальна межа потужності електродвигуна для визначення мопеду, як транспортного засобу, не встановлена.

Отже, мопед, який має електродвигун будь-якої його потужності до 4 кВт, віднесено до транспортних засобів, тому допущені особами, які керують ними, порушень ПДР України підпадають під ознаки правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На користь такого висновку свідчить зміст ч. 3 ст. 127 КУпАП, який встановлює окрему відповідальність велосипедистів за порушення ПДР України вчинені у стані сп`яніння. При цьому, згідно п. 10 ПДР України велосипед також віднесено до транспортних засобів. Таке виокремлення відповідальності осіб, що керують велосипедами в стані сп`яніння, в окрему норму підтверджує, що відповідальність осіб, які керують іншими транспортними засобами, врегульовується саме ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, захисником до апеляційної скарги не надано жодних доказів на підтвердження обладнання мопеду саме електродвигуном та його потужності у зв`язку з тим, що на даний час відсутній технічний паспорт, а тому доводи в цій частині є безпідставними, оскільки до обов`язку суду не входить збирання доказів, а висновки суду ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказів, які містяться в матеріалах справи.

Також, відповідно до Постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 звернута увагу на те, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Отже, адміністративна відповідальність особи настає за фактом керування транспортним засобом за допомогою електричного двигуна, який приводиться в рух та використовувався для перевезення водія та його пасажира, і є джерелом підвищеної небезпеки.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 квітня 2024 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь