Справа № 161/511/24 Провадження №33/802/199/24 Головуючий у 1 інстанції:Крупінська С. С.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря судового засідання Білоуса І.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Ан І.М. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ

Вказаною постановою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 26.12.2023 року о 15 год. 05 хв. в с. Липини на вул. Окружна біля «Епіцентру» Луцького району керував автомобілем «Citroen Jamper»,д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, висновок № 766 від 26.12.2023 р. Від керування відсторонений.

Такі дії кваліфіковані як порушення п. 2.9а ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції захисник Ан І.М. подала апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржена постанова є незаконною та необґрунтованою, висновки, викладені в ній, не відповідають фактичним обставинам та доказам у справі, та судом допущено неправильне застосування норм матеріального, порушення норм процесуального права.

Апелянт вказує на ймовірні порушення при проведенні в медичному закладі огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не встановлено чи пройшов лікар тематичне удосконалення, акт згаданого медичного огляду відсутній в матеріалах справи та останній позбавлений можливості з ним ознайомитись.

Крім того, захисник в апеляційній скарзі акцентує увагу, що постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.02.2024 була опублікована в Єдиному реєстрі судових рішень лише 14.02.2024, після розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 постанови також не отримував. Тобто, на думку захисника, вказана обставина фактично позбавила ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження згаданої постанови у встановленому законом порядку та можливості повноцінно готувати апеляційну скаргу.

На переконання апелянта, процесуальні дії суду щодо ненадання постанови, порушення правил оприлюднення постанови в Єдиному реєстрі судових рішень дають підстави вважати, що суд був неупередженим стосовно ОСОБА_1 та навмисно не вивчав доводи останнього під час судового розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

За приписами ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

У судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 10.04.2024 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник повторно не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Тому, за наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі їх у судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття245 КУпАП регламентує, що провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , дотримався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованих висновків про його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 345659 від 26.12.2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновком КП «Волинський медичний центр терапії залежностей», також відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та іншими матеріалами справи.

Підстав піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.

Тому твердження, викладені в апеляційній скарзі, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, адже вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, яким місцевий суд дав належну правову оцінку.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 345659 від 26.12.2023 року підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зауваження до протоколу відсутні, а у графі для пояснень по суті порушення ОСОБА_1 вказав, що з протоколом ознайомлений і згідний.

В апеляційній скарзі захисник посилається, що був порушений порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак, такі доводи не знайшли свого підтвердження, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак ОСОБА_1 відмовився проходити згаданий огляд та надалі його було доставлено до КП «Волинський медичний центр терапії залежностей».

У матеріалах справи наявний висновок лікаря КП «Волинський медичний центр терапії залежностей». Згідно висновку лікаря ОСОБА_2 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 26.12.2023 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.4).

Посилання апелянта, що не встановлено чи лікар, який проводив його обстеження на стан алкогольного сп`яніння проходив тематичне удосконалення за відповідною програмою, жодним чином не спростовує правильність висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з відеозапису огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем як за клінічними ознаками, так і за допомогою спеціального технічного приладу, що у своїй сукупності стало підставою для констатації ним, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Більше того, при проведенні вказаного огляду ОСОБА_1 лікарем було використано спеціальний технічний прилад та встановлено вміст алкоголю в крові 0,46 проміле, що було озвучено першому.

Отже, на переконання суду апеляційної інстанції, посилання захисника про проходження чи не проходження лікарем тематичного удосконалення за відповідною програмою не дає підстав вважати, що його дії при проведенні огляду не відповідали вимогам Інструкції.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Однак, в матеріалах справи відсутні відомості, що висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції оскаржувався з підстав його неповноти або недостовірності, як і не оскаржувалися дії працівників медичного закладу.

Неспроможними є твердження захисника про відсутність акту медичного огляду в матеріалах справи та неможливість ОСОБА_1 з ним ознайомитися, враховуючи наступне.

Відповідно до п.п. 16, 17, 19, 20 Розділу III вищевказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

З огляду на наведене, відсутні підстави вважати висновок, складений лікарем ОСОБА_2 недійсним як про це вказує апелянт.

Апеляційний суд вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів містить достовірну інформацію щодо проведення огляду ОСОБА_1 , отриманого результату, належним чином оформлений, та повністю спростовує всі доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, тобто відсутність доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Нові докази, які спростовували б висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надані не були.

Разом з тим, необгрунтованими є твердження захисника, що надіслання судом та опублікування в Єдиному державному реєстрі судових рішень оскарженої постанови із запізненням, а не у встановлений для цього строк стало порушенням права на справедливий суд та апеляційне оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що судове засідання 08 лютого 2024 року відбулося за відсутності ОСОБА_1 , однак з участю його захисника Хвищук Н.В., відповідно до супровідного листа від 13 лютого 2024 року на адресу ОСОБА_1 надіслано копію згаданої постанови від 08 лютого 2024 року, а апеляційна скарга подана захисником ОСОБА_3 19 лютого 2024 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження.

Слід звернути увагу, що захист інтересів ОСОБА_1 у продовж судового розгляду справи, а саме в судах першої та апеляційної інстанції здійснювали адвокати Хвищук Н.В. та ОСОБА_3 , тим самим право останнього на захист було дотримано.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає порушень ні права на захист ОСОБА_1 , ні на справедливий суд, а обставина опублікування постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2024 року в ЄДРСР лише 14 лютого 2024 року жодним чином не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Наведене у своїй сукупності свідчить про правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тоді як наведені апеляційні доводи, свого підтвердження, в ході їх перевірки апеляційним судом, не знайшли.

А тому, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена постанова судді стосовно ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Ан Ірини Миколаївни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду О. М. Клок