Номер провадження 3/404/3792/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №743673 від 26.11.2024, 26.11.2024 року о 06 год. 52 хв. ОСОБА_1 за адресою: вул.Перша Виставкова, 53, м.Кропивницький, керував транспортним засобом «IVECO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHMITZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу приладу «Drager Alcotest 7510» (тест №470 результат 0,32 ‰), з яким водій згоден, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання 25.12.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином. Крім того, на офіційному сайті Кіровського районного суду м.Кіровограда (https://kr.kr.court.gov.ua/sud1109/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце розгляду справи. При цьому ОСОБА_1 клопотання про відкладення судового засідання не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Положеннями ч.1 ст.277 КУпАП визначено п`ятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно з вимогами ч.1 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ за ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою. Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №743673 від 26.11.2024 (а.с.1), долучено та до суду направлено такі докази:

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2);

результат тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу «Drager Alcotest 7510» (а.с.3);

копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.4);

письмові пояснення начальника охорони ТОВ «Придніпровський ОЕЗ» ОСОБА_2 , згідно з якими перед заїздом на територію заводу при проходженні обов`язкової процедури через алкотестер у водія ОСОБА_1 виявили позитивний результат, після чого ОСОБА_2 був викликаний наряд поліції (а.с.5);

копію посвідчення водія ОСОБА_1 (а.с.6);

відеозаписи події (а.с.7).

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Згідно з п.2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Для встановлення наявності складу вказаного адміністративного правопорушення необхідною є наявність, зокрема, двох фактів, які є обов`язковими ознаками його об`єктивної сторони:

- факту керування особою транспортним засобом за встановлених у протоколі обставин,

- факту перебування такої особи в стані алкогольного сп`яніння, який має бути встановлений уповноваженим працівником поліції у передбаченому законодавством порядку.

Суд наголошує, що саме описання правопорушень у протоколах про адміністративні правопорушення не може бути беззаперечним доказом його вчинення без наявності будь-яких доказів його вчинення.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України» від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Зважаючи на викладене, вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведено перед судом поза розумним сумнівом сукупністю належних, допустимих та достатніх для встановлення обставин його вчинення доказів.

У п.п.1 п.2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Як зазначено у п.19 постанови Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку відповідними доказами, визначеними ст.251 КУпАП, для підтвердження чого поліцейський мав надати суду, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас, на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення до протоколу долучено два відеозаписи, що містяться на оптичному диску (а.с.7). Так, згідно з долученим відеозаписом у файлі «export-qve28» підтверджено, що фіксація події нагрудними камерами поліцейськими здійснюється стосовно особи, яка не керує транспортним засобом, а саме звернення поліцейських до ОСОБА_1 відбувається о 07:36 год., тобто через значний проміжок часу (40 хвилин) після вказаного у протоколі часу керування транспортним засобом о 06:52 год. Вказаний відеозапис не містить даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та саме у той час перебував в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, суд враховує те, що поліцейські провели огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який протягом більше півгодини не перебував водієм, під час керування автомобілем не зупинявся поліцейськими, тому його стан на той момент поліцейським не відомий, і обставини, місце перебування ОСОБА_1 протягом такого проміжку часу не відомі і не з`ясовувалися. Як вбачається із матеріалів справи поліцейські не здійснювали зупинку транспортного засобу «IVECO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHMITZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за обставин, викладених у протоколі, самостійно не виявляли особу яка ним керувала, а також ознаки алкогольного сп`яніння саме після зупинки транспортного засобу, а залучений свідок не є особою, яка наділена повноваженнями проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння згідно з вимогами ст.266 КУпАП.

При цьому на підтвердження факту керування, який є однією з обов`язкових ознак об`єктивної строни складу адміністративного правпорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 за викладених у протоколі обставин долучено відеозапис «IMG_7664», походження якого є невідомим, оскільки його фіксація не здійснювалась працівниками поліції згідно з раніше викладеним порядком, передбаченим законодавством (за допомогою відеореєстратору поліцейського автомобіля, нагрудного відеореєстратора тощо), а спосіб його отримання та свідок, який його надав, не відомі, документи про його витребування працівниками поліції (запити, листи тощо) при матеріалах справи відсутні, що ставить під сумнів його належність та достовірність та свідчить про недопустимість, як доказу. Відтак вказаний відеозапис не може бути взятий судом до уваги, як допустимий доказ на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він отриманий не у порядку, передбаченому КУпАП.

Таким чином, із врахуванням того, що перед судом не доведено сукупністю достатніх, належних та допустимих доказів факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, а вимога поліцейських про проходження огляду на стан сп`яніння стосувалося особи, яка тривалий час не була керувала транспортним засобом, зважаючи на положення ч.5 ст.266 КУпАП, суд, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, вважає не доведеним твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, що є підставою до закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Так, із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду, та виключати будь-яке інше розумне пояснення події, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у його вчиненні

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Досліджені докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставах, передбачених п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247 п.1, 283-285, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло