Провадження № 3/750/4904/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Крапивний Б.В., за участю секретаря Куліша М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , - за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

27.10.2024 о 01:16 год. ОСОБА_1 по вул. 1-ї танкової бригади, 25, у м. Чернігові керував транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, вчинивши правопорушення повторно протягом року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та завчасно шляхом направлення йому рекомендованих листів про виклик у судові засідання за зазначеною у протоколі адресою місця проживання. Від отримання листів він ухилився, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Крім того, ОСОБА_1 був поінформований про те, що стосовно нього склали протокол про адміністративне правопорушення та розгляд справи за цим фактом відбудеться у Деснянському районному суді м. Чернігова, про що свідчить запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Протягом тривалого часу ОСОБА_1 не виявляв інтересу щодо розгляду стосовно нього справи в суді для захисту своїх прав та надання пояснень з приводу події, яка відбулась 27.10.2024. Жодних заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст. 126 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У ході розгляду справи судом досліджено наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 159866 від 27.10.2024, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, в якому ОСОБА_1 особисто зазначив: «Викликали на службу у місто Київ, іншої можливості дістатись не було, окрім як сісти за кермо»;

-відеозапис до протоколу, відповідно до якого відеореєстратором патрульного автомобіля поліції зафіксовано рух і зупинку транспортного засобу Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 27.10.2024 о 01:16 год. Нагрудними відеокамерами поліцейських зафіксовано спілкування з водієм зазначеного автомобіля ОСОБА_1 , якому поліцейський повідомив причину зупинки дія комендантської години. ОСОБА_1 пояснив, що його терміново викликали на службу в м. Київ, а тому він поспішає на службу за наказом командира. На вимогу поліцейського надати посвідчення водія ОСОБА_1 надав посвідчення водія. Оглянувши це посвідчення, поліцейський повідомив, що воно має ознаки підробки, і ОСОБА_1 визнав, що цей документ йому подарували друзі на День народження, а законно отримати посвідчення водія він не може, оскільки позбавлений права керування транспортними засобами на п`ять років. Зафіксовано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та складення матеріалів про адміністративне правопорушення;

-копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.01.2024 серії ЕНА №1211526, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

-реєстраційна картка транспортного засобу марки та моделі Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.07.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Дослідивши зазначені докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті. Частиною другою ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.01.2024 серії ЕНА №1211526, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки останній 09.01.2024 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи права керувати даним транспортним засобом.

Згідно з постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.07.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з тим, що останній 06.06.2024 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи права керувати таким транспортним засобом.

Як встановлено з відеозапису з нагрудних відеокамер поліцейського, зупинивши 27.10.2024 автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , поліцейський встановив, що водій ОСОБА_1 не мав посвідчення водія, керуючи зазначеним транспортним засобом у порушення п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху за обставин, указаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з відеозаписом з нагрудних відеокамер поліцейських, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 пояснив, що його терміново викликали на службу в м. Київ, а тому він поспішає на службу за наказом командира. Пояснення аналогічного змісту ОСОБА_1 виклав у протоколі про адміністративне правопорушення.

За встановлених у судовому засіданні фактичних обставин цієї справи суд не розцінює керування транспортним засобом ОСОБА_1 у м. Чернігові 27.10.2024 о 01:16 год. як крайню необхідність. ОСОБА_1 не має права керування транспортним засобом, не отримавши посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що підтверджено довідкою ВАП УПП в Чернігівській області від 28.10.2024. Окрім того, згідно з постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.07.2024 ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами на строк п`ять років. Не дивлячись на це, ОСОБА_1 і надалі керував транспортним засобом і під час зупинки поліцейськими надав підроблене посвідчення водія, що сам визнав під час спілкування з поліцейськими.

Так, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керування транспортним засобом без отримання посвідчення водія, що вчинено повторно, є тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а водій, керуючи автомобілем, який є джерелом підвищеної небезпеки, є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

За змістом ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 за вказаних у протоколі обставин не діяв у стані крайньої необхідності, керуючи 27.10.2024 о 01:16 год. по вул. 1-ї танкової бригади, 25, у м. Чернігові транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення; дані особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; ступінь його вини; майновий стан. Таким чином, за наслідками розгляду справи встановлено підстави для накладення стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на мінімальний строк в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинене правопорушення, без оплатного вилучення транспортного засобу, зважаючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Б.В. Крапивний