Номер справи 220/618/24
Номер провадження 3/220/336/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, солдата водія - заправника автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягався, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Встановлено, що солдат ОСОБА_1 , відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, проходить військову службу у Збройних Силах України. У військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія - заправника автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону з 24.07.2019 року по теперішній час.

Поряд з тим, незважаючи на вищезазначені вимоги нормативних актів, солдат ОСОБА_1 25.03.2024 року знаходився в стані алкогольного сп`яніння на території пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

Приблизно о 10 год. 30 хв. 25.03.2024 року солдат ОСОБА_1 був виявлений командиром взводу матеріального забезпечення танкового батальйону майстер - сержантом ОСОБА_2 на території пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова та хода. За підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_1 був направлений до медичного пункту танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 де пройшов освідчення на факт вживання алкогольних напоїв або психотропних речовин.

Відповідно до висновку №2 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.03.2024 року встановлено, що солдат ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння - 1,6 проміле.

Таким чином, солдат ОСОБА_1 25.03.2024 року, порушуючи законодавство України щодо встановленого порядку проходження військової служби, допустив порушення статей 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, чим вчинивправопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто, перебував на території пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

В судове засідання ОСОБА_1 , який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, за допомогою смс повідомлення на контактний номер телефону, не з`явився без поважних причин. Про причини свого неприбуття не повідомив. Надав клопотання про розгляд справи без його участі, визнання своєї провини, та просив суворо не карати.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КпАП України, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1КпАП України).

Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлений про розгляд справи. З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, судом фактично встановлено наступне.

Ст. 172-20 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення, по-перше, розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за ч. 3 цієї статті настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Стаття 1 Закону України «Про оборону України» розкриває поняття терміну «особливий період», - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому був неодноразово продовжений , у тому числі й діяв 13.11.2023 р.

Відповідно до ст..ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що військова дисципліна зобов?язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов?язків військової служби.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); ???на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; ??поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника) державної власності; 4) під час виконання обов?язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Так, протоколом ТАБ № 06 від 26.03.2024 року, про військове адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, встановлено фактичні обставини правопорушення, скоєного ОСОБА_1 .

Оцінюючи наданий доказ, на підтвердження факту появи ОСОБА_1 на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду, суд вважає його належним та допустимим, оскільки він складений уповноваженою особою - командиром військової частини НОМЕР_1 , полковником ОСОБА_3 . Його зміст відповідає вимогами ст. 256 КпАП України, вказаний протокол містить підписи особи яка його склала. Містить підпис особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , на підтвердження ознайомлення зі змістом зазначених в протоколі норм. Містить підпис про роз`яснення йому прав за ст. 63 Конституції, та ст. 268 КУпАП, також підпис про отримання копії примірника протоколу. В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що вину визнає повністю, пояснення надавити відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2 від 25.03.2024 року, за результатом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 проба позитивна, та складає клінічний показник 1,6 %.

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25.03.2024 року, за результатом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 проба позитивна, та складає клінічний показник 1,6 % проміле. Містить підпис про ознайомлення та згоду з результатами огляду ОСОБА_1 . Огляд проведений в присутності двох свідків, ОСОБА_2 , та ОСОБА_5 .

Також, в матеріалах справи містяться документи на підтвердження кваліфікації лікаря ОСОБА_6 , а саме диплом серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , про закінчення у 2002 році Харківський державний медичний університет за спеціальністю «Лікувальна справа», та здобув кваліфікацію лікаря; посвідчення серії НОМЕР_5 про проходження підвищення кваліфікації до диплому серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , за спеціалізацією «Діагностика станів сп`яніння». Крім того, на підтвердження сертифікації технічного приладу за допомогою якого проводився огляд «Алкофор 205», до матеріалів справи надано сертифікат налаштування та калібрування приладу алкотестера Алкофор 205 серійний номер М , від 07.03.2024 року, та згідно нього наступна дата технічного обслуговування 07.03.2025 р.; сертифікат схвалення системи управління якістю дійсний до 22.05.2026 р, сертифікат перевірки типу приладу «Алкофор 205» чинний до 28.11.2027 року, та декларація про відповідність продукції вимогам технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки затвердженого Постановою КМУ від 13 січня 2016 року №94 відносно приладу газоаналізатора «Алкофор 205».

Оцінюючи вказані докази з врахуванням наведеного вище, суд вважає, що вони також є належними та допустимими, оскільки огляд був проведений у присутності двох свідків, та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зроблений посадовою особою лікарем медичної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 .

Також зазначені обставини підтверджуються письмовими поясненням свідка майстер-сержанта ОСОБА_2 , командира взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , згідно яких він пояснив, що приблизно о 10 год. ЗО хв. 25.03.2024 року на території пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , у АДРЕСА_2 , мною був виявлений солдат ОСОБА_1 який проходить військову службу на посаді водія - заправника автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова та хода. За підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_1 був направлений до медичного пункту танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 де пройшов освідчення на факт вживання алкогольних напоїв за допомогою вимірювального прибору алкотестера "Алкофор 205". Прибор алкотестер "Алкофор 205" підтвердив, що солдат ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння - 1,6 проміле.

Крім того, зазначені обставини підтверджуються письмовими поясненням свідка майстер-сержанта ОСОБА_5 , командира відділення автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , згідно яких він пояснив, що 25.03.2024 року на території пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , у АДРЕСА_2 , командир взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 майстер - сержант ОСОБА_2 виявив солдата ОСОБА_1 , який проходить військову службу на посаді водія - заправника автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова та хода. За підозрою перебування в стані алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_1 був направлений до медичного пункту танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 де пройшов освідчення на факт вживання алкогольних напоїв за допомогою вимірювального прибору алкотестера "Алкофор 205". Прибор алкотестер "Алкофор 205" підтвердив, що солдат ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння - 1,6 проміле.

Статус ОСОБА_1 , як військовослужбовця, підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_4 , наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 387 від 24.07.2019 року, про призначення ОСОБА_1 на посаду водія - заправника автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , та також довідкою від командира військової частини НОМЕР_1 № 570п від 26.03.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частини НОМЕР_1 з 24.07.2019 року та по теперішній час.

Таким чином, суду надано достатні, належні та допустимі докази наявності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за епізодом появи військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Згідно даних характеристики від командира танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 за місцем служби характеризується негативно, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності та доказів зворотньому не надано, відомостей про утримання ОСОБА_1 неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб не надано.

Таким чином, враховуючи особу ОСОБА_1 , враховуючи ступінь його вини у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи обставини що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, яким є визнання своєї вини у скоєному правопорушенні, скоєння адміністративного правопорушення вперше, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Натомість, предметом розгляду даної справи є питання про притягнення до адміністративної відповідальності особи, отже вказана справа не є справою, яка пов`язана з порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, ч. 3 ст. 172-20 КпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на розрахунковий рахунок UA0005662, код класифікації доходів бюджету-21081100,МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, отримувач коштів Донецьке ГУК/Великоновос. СТГ/21081100, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ)-02895834.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави на розрахунковий рахунок - UA 0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) -02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: О.А. Дурач