Справа № 473/1619/24
Провадження № 33/812/243/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Тищук Н.О.,

із секретарем - Травкіною В.Р.,

за участю захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - адвоката Ліпатова Сергія Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ліпатова Сергія Володимировича на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , обліковий номер картки платника податків НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення ААД №784082 від 20 березня 2024 року вбачається, що він складений відносно ОСОБА_1 , який 24 лютого 2024 року о 14 год 42 хв, рухаючись по вул. Пошукайло в районі будинку № 9 в м. Вознесенську Миколаївської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2104 д/н НОМЕР_2 у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком №26 лікаря КП «КНП ВБЛ» ВМР, складеного о 15 год 30 хв 24 лютого 2024 року.

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння) з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Ліпатов С.В. просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що напередодні судового засідання подав клопотання про відкладення розгляду справи та надання доступу до матеріалів справи через підсистему «Електронний суд». Проте, клопотання судом проігноровано, справа розглянута без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ліпатова С.В.

Також вказував на порушення працівниками поліції строку складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння було встановлено о 15 год 30 хв 24 лютого 2024 року, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду, проте протокол відносно ОСОБА_1 складено тільки 20 березня 2024 року, тоді як стаття 254 КУпАП обмежує строк для складання протоколу до двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Крім цього, наявний у справі висновок щодо результатів медичного огляду є неналежним доказом, оскільки виданий не на підставі акту медичного огляду та не підписаний ОСОБА_1 . Ненадання особі, яка притягується до адміністративної відповідальності висновку медичного огляду для підписання порушило право ОСОБА_1 на його оскарження. Також висновок не містить відмітки про його вручення ОСОБА_1 про відмову від його отримання.

Доказів проходження тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з діючим законодавством України, лікарем ОСОБА_2 , який проводив огляд, до матеріалів справи не долучено.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення диск з відеозаписом не можливо вважати належним та допустимим доказом, оскільки протокол не містить інформації про запису вальний пристрій - серію та номер відео реєстратора службового поліцейського автомобіля чи відеокамери, за допомогою якого здійснювався відеозапис.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі - Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспожив-стандартом ; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції № 1452).

Вимоги до протоколу про адміністративне порушення, порядок його складання викладені у статтях 254, 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі - Інструкція № 1376), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Відповідно до п.п. 3, 4, 15, 16, 17, 19, 20, 21 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 20 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 784082, про те, що 24 лютого 2024 року о 14 год 42 хв, рухаючись по вул. Пошукайло в районі будинку № 9 в м. Вознесенську Миколаївської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2104 д/н НОМЕР_2 у стані наркотичного сп`яніння.

З доданого до протоколу відеозапису вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 роз`яснено, що до відділу поліції надійшло повідомлення про те, що водій даного транспортного засобу керує ним, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Заперечивши вживання наркотичних засобів, ОСОБА_1 погодився пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Для ознайомлення з висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 прибув до райвідділу поліції разом з адвокатом Ліпатовим С.В. Ознайомлюючись з висновком, адвокат зачитував його вголос. Оголосивши, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного (канабіноїди) сп`яніння, адвокат поставив питання «Це ж не твоє?», на що ОСОБА_1 відповів «ні».

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Адвокат Ліпатов С.В. у протоколі зазначив, що «протокол складено в порушення нормативно-правових документів, КУпАП та Законодавства України. З протоколом не згоден.». Проте, які саме нормативні-правові документи, приписи КУпАП та законодавство України порушено, адвокат не зазначив.

Згідно висновку № 26 лікаря КП «КНП ВБЛ» ВМР, складеного о 15 год 30 хв 24 лютого 2024 року ОСОБА_1 був оглянутий лікарем ОСОБА_2 та було встановлено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного (канабіноїди) сп`яніння.

Ні протокол про адміністративне правопорушення, ні дії працівників поліції щодо його складання ОСОБА_1 та його захисником не оскаржувалися.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Твердження апелянта про неналежність як доказу висновку щодо результатів медичного огляду апеляційний суд оцінює критично, оскільки під час ознайомлення з висновком у відділі поліції 20 березня 2024 року ні ОСОБА_1 , ні його захисник Ліпатов О.С. своєї незгоди з ним не висловлювали та дій щодо його скарження не вчинили.

Довід про те, що ненадання особі, яка притягується до адміністративної відповідальності висновку медичного огляду для підписання порушило право ОСОБА_1 на його оскарження є неспроможним, оскільки суду не надано доказів того, що після ознайомлення з висновком медичного огляду 20 березня 2024 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності або її захисник намагалися вчинити такі дії.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність у висновку особистого підпису ОСОБА_1 , за наявності відеозапису, який підтверджує факт проходження огляду та ознайомлення ОСОБА_1 з його результатами, не є тим порушенням Інструкції, яке могло б потягнути за собою визнання його недійсним.

Також неспроможним є твердження апелянта про те, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення диск з відеозаписом не є належним та допустимим доказом, оскільки протокол не містить інформації про записувальний пристрій - серію та номер відео реєстратора службового поліцейського автомобіля чи відеокамери, за допомогою якого здійснювався відеозапис. Апеляційний суд вважає, що відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення ідентифікуючих записувальний пристрій ознак, не спростовує підтверджений висновком щодо результатів медичного огляду факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння та керування у цьому стані транспортним засобом.

Посилання апелянта на відсутність доказів проходження лікарем ОСОБА_2 , який проводив огляд ОСОБА_1 , тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з діючим законодавством України, є неспроможним, оскільки апелянт не конкретизує яке саме тематичне удосконалення, на його думку, мав пройти лікар ОСОБА_2 . Крім цього, адвокат Ліпатов О.О. не вчинив дій, спрямованих на виконання своїх обов`язків з надання правничої допомоги, а саме: маючи сумніви, щодо відповідності кваліфікації лікаря, не намагався самостійно перевірити цієї обставини, доказів відсутності відповідної кваліфікації адвокат не надав.

Не заслуговує на увагу і довід апелянта про порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 розглядом справи за відсутності його захисника Ліпатова О.С. З матеріалів справи вбачається, що напередодні призначеного судом судового засідання адвокат Ліптов О.С. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи та надання доступу до матеріалів справи через підсистему «Електронний суд». Клопотання надійшло до суду о 10 годині 10 квітня 2024 року. При цьому особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про час та місце слухання справи повідомлений 28 березня 2024 року, проте договір про надання правової допомоги з адвокатом уклав тільки 09 квітня 2024 року. Отже вбачається, ОСОБА_1 мав достатній час для залучення до участі у справі захисника, проте зволікав з укладенням договору про надання правової допомоги та уклав договір тільки напередодні судового засідання, що вказує на недобросовісне користування особою своїми процесуальними правами. Сам ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань не подавав. Також апеляційний суд враховує, що, частиною 2 статті 268 КУпАП, на яку посилається апелянт, наведено перелік статей за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Статті 130 КУпАП цей перелік не містить.

Крім цього, права апелянта на захист дотримано при розгляді справи судом апеляційної інстанції, де захисник Ліпатов С.В. приймав участь у судовому засіданні та надав свої докази та пояснення. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 і в суді апеляційної інстанції не скористався своїм правом на особисту участь у розгляді справи.

Посилання апелянта на практику судів в інших справах правового значення для вирішення даної справи не мають.

Порушення формальностей, на які звертає увагу захисник, які регулюють порядок складання процесуальних документів чи окремих процесуальних дій, але жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися, виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті порушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

Верховний Суд (постанова від 01 грудня 2020 року у справі № 318/292/18) зазначав, що норми закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим.

Натомість, закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Суд в цій справі вважає такий підхід, сформований ВС, правильним, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та/або заперечити цю інформацію.

Тим самим, названі доводи захисника не є слушними, оскільки не було встановлено істотних фундаментальних порушень прав і свобод ОСОБА_1 .

Отже, встановлені на підставі наявних у справі доказів обставини, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає «розумних сумнівів» у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, тобто - порушення вимог пункту 2.5 «а» Правил та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ліпатова Сергія Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Тищук