ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1562/24 Справа № 199/314/24 Суддя у 1-й інстанції - Сенчишин Ф.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Ткачука В.А., представника потерпілого ОСОБА_1 , переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2024 року, стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 21 травня 2024 року ОСОБА_2 , визнано винним за ст. 124 КУпАП та закрито провадження за закінченням строків накладення стягнення.

Районним судом встановлено, що 28 грудня 2023 року о 10 год. 50 хв. ОСОБА_2 в районі будинку № 122-к по вул. Донецьке шосе у м. Дніпрі керував транспортним засобом «HONDA CIVIC», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та порушивши вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого створив перешкоду автомобілю «DAF XF 480FAR», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом «FLIGEL TWP 180», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в сусідній смузі руху ліворуч, та допустив з останнім зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову та закрити провадження провадження за закінченням строків притягнення до відповідальності, без встановлення винуватості, оскільки за правилами ст. 247 КУпАП, суд не повинен був встановлювати винуватість, що підтверджується практикою ВС від 11 липня 2018 року у справі № 308/8763/15-а.

В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник потерпілого заперечував у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок, викладений у постанові суду І інстанції про те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді відносно ОСОБА_4 закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, в апеляційній скарзі не заперечується.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності однієї з обставин, передбачених цією статтею, у тому числі, і у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (п. 7 ст. 247 КУпАП).

Чинними нормами КУпАП дійсно не передбачено, чи підлягає встановленню вина особи, щодо якої закривається справа про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вказане питання необхідно вирішувати, виходячи з аналізу чинних процесуальних норм КУпАП, а також керуючись положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий суд особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, окрім інших підстав, за наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За змістом статті 247 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Так, п. 1 ст. 247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження. Закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

Апеляційний суд вважає, що питання щодо встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинно вирішуватись у кожній конкретній справі в залежності від стадії провадження, на якій виникли обставини, передбачені ст. 247 КУпАП, що виключають провадження у справі, а також з урахуванням позиції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо підстав для закриття провадження у справі.

Зокрема, якщо обставина, передбачена п. 7 ст. 247 КУпАП виникла під час розгляду справи в суді першої інстанції, і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить, не заперечує та/або погоджується на закриття провадження у справі з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, розуміючи, що ці обставина є нереабілітуючою, то закриття провадження є можливим без вирішення питання про встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Якщо особа заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, доводить свою невинуватість, не заявляє відповідних клопотань про закриття провадження та/або не погоджується на закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, то закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення без з`ясування питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення є неприпустимим.

За таких обставин, апеляційний суд не приймає посилання захисника щодо практики ВС від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).

Районний суд визнаючи ОСОБА_4 винним за ст. 124 КУпАП та закриваючи провадження по справі за закінченням строків притягнення до відповідальності дотримався вказаних вимог законну.

Так, ОСОБА_4 заперечував в суді І інстанції свою вину у вчиненні правопорушення категорично, доводив свою невинуватість, надавав докази на свій захист, пояснення, вказував про недоведення його вини наявними в матеріалах справи доказами, клопотав перед судом щодо призначення експертизи, допиту свідків, іншого учасника події, а також не заявляв клопотання про закриття провадження за закінченням строків накладення стягнення,тому прийняття рішення без перевірки обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення не можливе.

Районний суд прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП, і така вина підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено суть правопорушення;

- схемою місця ДТП на якій зафіксована ділянка дороги де відбулося зіткнення, місце зіткнення, розташування автомобілів після зіткнення, а на зворотному боці зафіксовані пошкодження автомобілів.

- фотознімками з місця ДТП.

При цьому, судом І інстанції були допитані учасники події, свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 пояснення яких відрізнялися один від одного, тому для усунення неточностей районний суд призначив експертизу, та відповідно до висновку № КСЕ 19/104-24/8515-ІТ від 12 квітня 2024 року встановлено в діях ОСОБА_4 порушення п. 10.1 ПДР України, який ставився в провину останньому протоколом про адміністративне правопорушення, що було встановлено під час розгляду справи.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що ОСОБА_5 не дотримався вимог п.10.1 ПДР України, і вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження закрито за закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький