ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1589/24 Справа № 229/2194/24 Суддя у 1-й інстанції - Гонтар А.Л. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Соколова В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 24 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 21 березня 2024 року о 09 год. 10 хв. в м.Дружківка по вул.Потьомкіній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Logan номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від продуття алкотестеру «Drager» на місці зупинки та проходження медичного огляду в медичному закладі на визначення ступеня алкогольного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 24 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Соколов В.В. який діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку вважаючи його незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що наведена постанова ухвалена при помилковій оцінці доказів, не в повній мірі відповідає положенням КУпАП, оскільки вину ОСОБА_1 не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом. Вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що з наданого відеозапису можна зробити висновок, що ОСОБА_1 як водій не був зупинений працівниками поліції в часі, вказаному в протоколі. Вважає, що фабула правопорушення у протоколі не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що в наданому відеозаписі поліцейський вголос зазначає лише одну ознаку алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, а в долучених до матеріалів справи письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , взагалі не вказано жодної встановленої у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. Вказує, що допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожен з них заперечував складання у його присутності Протоколу про адміністративне правопорушення, письмового пояснення від його імені, пояснивши суду, що підписав бланк пояснень та бланк протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності самого тексту та ОСОБА_1 був тверезий.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника ОСОБА_4 , апеляційний суд вважає,що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін за таких підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 677791 від 21.03.2024 р. згідно якого 21 березня 2024 року о 09 год. 10 хв. в м.Дружківка по вул.Потьомкіній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Logan номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголя з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від продуття алкотестеру «Drager» на місці зупинки та проходження медичного огляду в медичному закладі на визначення ступеня алкогольного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У гр. ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_2 від 21.03.2024 р. Від керування відсторонений. Відповідно до пояснення правопорушника по суті порушення, яке записано у протоколі, вбачається, що він керував авто, був зупинений працівниками поліції. Драгер дути відмовився, до наркології не поїде. Напередодні вживав пиво. (а.с.2)

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.03.2024 щодо ОСОБА_1 , згідно якого 21.03.2024 року о 09 год. 40 хв. гр. ОСОБА_1 направлявся до КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ» для проходження медичного огляду, працівником поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, огляд на стан сп`яніння не проводився. (а.с.3)

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких 21.03.2024 року о 09 год. 35 хв. в їх присутності працівники поліції запропонували водію автомобіля Renault Logan номерний знак НОМЕР_1 гр. ОСОБА_1 продути алкотестер «Драгер» на місці зупинки та пройти медичний огляд в мед.закладі на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. Факт вживання алкогольних напоїв та керування транспортним засобом не заперечував. (а.с.4-5)

Копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1707780 від 21.03.2024 р. (а.с. 6)

Довідкою з ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, відповідно до якої згідно бази даних ІТС ІПНП МВС України, протягом року у відношенні гр. ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП складено не було. Згідно бази даних ІТС ІПНП МВС України, гр. ОСОБА_1 15.05.2015 р. отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 кат. «А», «В», «С», «С1» яке було вилучено при складанні адміністративного протоколу. (а.с.7)

Диском з відеозаписом згідно якого гр. ОСОБА_1 інспектором поліції у присутності двох свідків було запропоновано пройти тест за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки, на що останній відмовився. Також ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння, на що останній також відмовився. (а.с.8)

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що суд не надав належної правової оцінки матеріалам справи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не мають під собою підґрунтя, оскільки суд першої інстанції належним чином дотримався вимог ст. 245 КУпАП, повно та всебічно дослідив сукупність всіх доказів у справі.

Доводи апелянта, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, є неспроможними, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 при встановлених фактичних обставинах справи не викликає сумніву, підтверджуються наявними відеозаписами, при перегляді яких вбачається, що працівники поліції спілкувались з ОСОБА_1 , останній повідомив, що керував транспортним засобом, працівник поліції повідомив, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою галоаналізатору драгер на місці зупинки та ОСОБА_1 відмовився, працівники поліції запропонував проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння проте ОСОБА_1 також відмовився від проходження вказаного огляду у присутності двох свідків. Також керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 підтверджуються його письмовими пояснення у протоколі, який вказав, що керував авто, зупинений працівниками поліції. Драгер дути не буде, в наркологію не поїде. Вчора пив пиво. Міркування апелянта про протилежне з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Аналізуючи апеляційні доводи про те, що фабула правопорушення у протоколі не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить усі необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП, зокрема, і суть адміністративного правопорушення, що ставиться у провину водію ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження апелянта про те, що фабула правопорушення у протоколі не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП на переконання апеляційного суду є неспроможними, оскільки відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Як убачається з постанови, наведені вимоги закону судом першої інстанції було виконано у повному обсязі, зокрема було встановлено обставини вчинення адміністративного правопорушення та надано відповідну правову оцінку дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також є безпідставними доводи апелянта, що поліцейський зазначає лише одну ознаку алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, оскільки як вірно зазначає апелянт працівник поліції повідомив водію, що були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, усі виявлені ознаки алкогольного сп`яніння зазначені у письмових матеріалах справи, у протоколі про адміністративне правопорушення та у направлені на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Те, що у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не вказані ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у суді першої інстанції вказали, що ОСОБА_1 був тверезий, не впливають на виявлення цих ознаків алкогольного сп`яніння працівником поліції.

Апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння. Вимога працівника поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була законною.

Доводи апеляційної скарги, що допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували складання у їх присутності Протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень та підписали бланк пояснень та бланк протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності самого тексту є неспроможними. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 крім іншого підтвердили, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження встановленого законодавством огляду на місці зупинки та у медичному закладі для виявлення стану алкогольного сп`яніння. Також їх присутність на місці події підтверджується наявним відеозаписом, на якому чітко зафіксовано присутність двох свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження встановленого законодавством огляду на місці зупинки та у медичному закладі для виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку приймали участь як свідки так і були застосовані технічні засоби відеозапису, які наявні у матеріалах справи на диску.

У апеляційного суду не виникає сумнівів, щодо присутності свідків за фактичних обставин зазначених у протоколі, працівником поліції були виконані вимоги ч.2 ст.266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а рішення є незаконним та необґрунтованим не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та є безпідставними і розцінюються апеляційним судом, як спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді міського суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Соколова В.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 24 травня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя