Справа №: 343/1244/24
Провадження №: 3-в/343/27/24
П О С Т А Н О В А

02 липня 2024 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області Андрусів І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про відстрочку виконання постанови Долинського районного суду Івано - Франківської області від 21.06.2024 у справі №343/1244/24,

ВСТАНОВИВ:

постановою Долинського районного суду Івано - Франківської області від 21.06.2024 у справі №343/1244/24, ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

21 червня 2024 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розстрочити накладене на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., у зв`язку із тим, що він студент, офіційно не працює.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про місце і час проведення такого був повідомлений належним чином.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суддя приходить такого висновку.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Про відстрочення виконання постанови мова йде також і в ст. 301 КУпАП, відповідно до якої, за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Зі змісту вказаних норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку виконання рішення (постанови) є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 (справа № 2-54/08) при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Згідно з ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 , просить розстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу у зв`язку з тим, що він студент та офіційно не працює, однак доказів на підтвердження даних обставин суду не надав.

Таким чином, враховуючи, що скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП несе особливу суспільну небезпеку, а викладені у заяві факти жодними доказами не підтверджені, суддя відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні його заяви про розтермінування накладеного на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, ст. 129-1 Конституції України, ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" та керуючись ст. 298, 301, 304, 307 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

відмовити заявнику ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відстрочку виконання постанови Долинського районного суду Івано - Франківської області від 21.06.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М.Андрусів