Справа № 711/3885/24
Номер провадження 3/711/1371/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Олійник В.М., за участю секретаря судового засідання Вдовіченко Р.В., особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його представника Дона В.О.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ААД № 703629), про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП в матеріалах справи відсутній,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 06.05.2024 о 21.58 год. в м.Черкаси, по проспекту Хіміків, 78 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Viper Wind (не зареєстрований) з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у лікаря нарколога в ЧОНД, водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав. Пояснив, що в час зазначений в протоколі, їхав по термінових справах до дівчини. Із транспорту був лише скутер, без документів, проте справа була термінова, тому він вирішив їхати на ньому. Під час руху його зупинили працівники поліції, яким він одразу ж повідомив, що він не має на скутер документів, за що йому виписали штраф. В подальшому працівники поліції сказали, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, проте на той час він нічого не вживав. Вони йому запропонували пройти освідування і проїхати в наркодиспансер, на що він відмовився. В подальшому, він подзвонив до знайомих та запитав поради, що йому робити. Знайомі йому сказали, що б він ні в якому разі не відмовлятися від освідування. Тому він повернувся до працівників поліції і повідомив, що бажає пройти огляд. На що йому сказали, що вже запізно, оскільки вони розпочали оформлювати протокол про адміністративне правопорушення. Йому надали копію протоколу, після отримання якої, він одразу ж проїхав до медзакладу, де добровільно пройшов освідування. Згідно висновку КЗ «ЧОНД» він тверезий. Працівниками поліції йому не було роз`яснено наслідки відмови. Вважає себе не винуватим у вчиненні адміністративного праворушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просить суд провадження стосовно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник особи, стосовно якої складено протокол адвокат Дон В.О. в судовому засіданні зазначив, що після ознайомлення з матеріалами справи встановлено, що вони містять направлення на огляд в ЧОНД, але чомусь туди водія так і не було доставлено. Основним доказом у справі є відеозапис. При перегляді, відеозапису з нагрудних камер працівників поліції встановлено, що дійсно на 9 хв. працівники поліції, без зазначення ознак алкогольного сп`яніння, як в порушення інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, пропонують ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медзакладі, а саме ЧОНД, він чого він відмовляється. Потім на відео видно, як поліцейські ходять спілкуються, щодо оформлення матеріалів справи, спілкуються щодо транспортного засобу, перевіряючи його на розшук. На 19 хвилині відеозапису видно, що поліцейський тільки шукає бланки протоколу, після чого видно, як до нього підходить Запорожець, який після спілкування із знайомими каже, що готовий проїхати до диспансеру, щоб пройти огляд. Вказану вимогу він повторив декілька разів. На це поліцейський повідомив, що він вже розпочав складати протокол, а це є бланком суворої звітності, який ніхто не переписує. Хоча фактично на той момент, протокол ще не починав складатися. На 32 хв. відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 знову каже, що бажає пройти освідування. На 34 хв. поліцейський повідомляє, що всі питання йому вже треба встановлювати в суді, або він має право в добровільному порядку пройти освідування в ЧОНД за самозверненням. Вважає, що такими діями працівники поліції, отримавши першу відмову від водія, в подальшому умисно відмовили в проведенні освідування передбаченого законом. Можливо таким чином, працівники поліції хотіли покращити свої показники. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного праворушення з огляду на те, що поліцейський не надав можливості проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, та безпідставно відмовив у його проведенні. На підставі викладеного просить суд провадження стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністартивного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Дона В.О., дослідивши письмові матеріали справи, зокрема відео з камер працівників поліції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст.14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 703629 на думку суду відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено про наявність у ОСОБА_1 на момент зупинки його транспортного засобу поліцейським ознаки стану алкогольного сп`яніння, а також зазначено, що огляд він пройти відмовився.

Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах, зокрема, як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо перед зупинкою, так і пропозицію поліцейського пройти огляд, як на місці зупинки транспортного засобу так і в ЧОНД, де працівником поліції отримано відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 , під час безперервної відео фіксації на нагрудні камери, що утворює склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частина друга статті 266 КУпАП (в редакції Закону України від 16.02.2021 №1231-IX, що діє з 17.03.2021) передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Відповідно до п.п.1, 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п.3 Розділу І Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.п.6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

На думку суду, словосполучення в законі «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Тож, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису, а тому суд визнає відеозапис наданий суду, належним доказом.

З протоколу про адміністративне праворушення серії ААД № 703629 вбачається, що в результаті проведеного поліцейським огляду виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю порожнини рота, порушення мови, хитка хода, та зазначено підозру у перебуванні останнього в стані алкогольного сп`яніння. В зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального приладу, або проїхати до медичного закладу ЧОНД, від чого останній відмовився.

З огляду на вище викладене, огляд проведений у відповідності до ст.266 КУпАП, а поведінку правопорушника суд оцінює як умисні, цілеспрямовані дії на ухилення від проходження медичного огляду, і які не пов`язані з іншими обставинами.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст.266 КУпАП та п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП настали в момент його фактичної відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Враховуючи викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Його вина у вчиненні адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 703629 від 06.05.2024;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.05.2024, згідно якого у ОСОБА_1 , 25,05.1997 р.н., в результаті огляду, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. Від огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився;

-рапортом інспектора командира взводу 1 роти 1 БУПП в Черкаській області лейтенанта поліції М.Голованова;

-відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, згідно якого встановлено, 06.05.2024 близько 21.58 год. в м.Черкаси по проспекту Хіміків працівниками поліції було зупинено транспортний засіб Viper Wind (не зареєстрований), під керуванням ОСОБА_1 , який перебував без мотошолому. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода, про що йому повідомлено. Водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу, або у лікаря нарколога в КЗ «ЧОНД». Водій ОСОБА_1 , від огляду відмовився. ОСОБА_1 було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, проте водій не погоджувався на його проведення.

Надані докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи захисту, що після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 все-таки вирішив його пройти, про що повідомив працівникам поліції, проте останні безпідставно відмовили йому, чим порушили процедуру освідування, суд оцінює критично та сприймає їх, як такі що направленні на уникнення порушником відповідальності за вчинене праворушення. Так в судовому засіданні досліджено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, в ході перегляду якого достовірно встановлено, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у останнього в ході спілкування з працівниками поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому повідомлено. На неодноразову пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі ОСОБА_1 не погодився. Після чого йому було повідомлено, що стосовно нього будуть складені адміністративні матеріали за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння за ч.1 ст.130 КУпАП, проте водій не погодився на такий огляд. Після чого працівники поліції почали складати матеріали. Через деякий час, ОСОБА_1 дійсно підходить до працівників поліції та повідомляє, що він вирішив пройти освідування, проте працівники поліції повідомили йому, що вони йому неодноразово пропонували пройти огляд, на що він також неодноразово відмовлявся, тому вони вже почали складати протокол, тане можуть змінювати записи в ньому. Таку поведінку ОСОБА_1 суд оцінює, як спрямовану на уникнення покарання за вчинене ним правопорушення та введення в оману працівників поліції та суд. Дії працівників поліції, на думку суду, вони повністю дотрималися вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Позицію сторони захисту, що ОСОБА_2 в добровільному порядку пройшов освідування на стан сп`яніння в медичному закладі, та згідно виписки з амбулаторної карти №466 він «тверезий, ознак сп`яніння не виявлено», суд оцінює критично, оскільки в даному випадку ОСОБА_3 обвинувачується саме у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, а не а в керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, той факт, що правопорушник, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження освідування на стан сп`яніння, чим грубо порушив правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією статті та не відноситься до альтернативного покарання та є обов`язковим.

На підставі ст.40-1 КУпАП на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 40-1, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст.308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В. М. Олійник