єдиний унікальний номер справи 531/1666/24
номер провадження 3/531/550/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року м. Карлівка

Суддя Карлівського районного суду Полтавської області Герцов О. М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянку України, працює в Карлівському міському будинку культури, до адміністративної відповідальності не притягувався, яка зареєстрований за АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Карлівського районного суду Полтавської області ВП № 3 Полтавського РУП ГУ.НП в Полтавській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 316224 від 04.06.2024 року ОСОБА_1 22.05.2024 року близько 09:40 год. за адресою АДРЕСА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , що полягає у забороні та перешкоджанні бачитись зі спільною дитиною ОСОБА_3 , чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 22.05.2024 року син Горбатко Платон був у ліцеї № 1, що знаходиться поруч з його місцем роботи. Коли було оголошено сигнал повітряної тривоги він поїхав до ліцею, щоб забрати сина з бомбосховища. Забравши дитину, біля ліцею ОСОБА_1 зустрів колишню дружину ОСОБА_2 , яка сказала, щоб він нікуди не йшов, бо вона викликала працівників поліції. Жодних дій, які були б спрямовані за завдання шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 не вчиняв.

Представник ОСОБА_1 адвокат Янко О. О. наголосив, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням норм законодавства та надав суду письмові заперечення на протокол, в яких просив провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи це тим, що працівниками поліції не зібрано та не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , дійсно вчинено правопорушення, яке йому інкримінується, наявності в його діях прямого умислу на вчинення домашнього насильства та доказів можливості заподіяння чи настання шкоди психічному здоров`ю потерпілої. З наявних матеріалів взагалі не вбачається цілеспрямованих та навмисних діянь ОСОБА_1 , якими спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю ОСОБА_4 , а лише вбачається наявний спір щодо визначення місця проживання дитини, який регулюється нормами СК України та ЦК України і ніяким чином не нормами КУпАП. Разом з тим, адвокат Янко О. О. зауважив, що на даний час в Карлівському районному суді Полтавської області на розгляді перебуває цивільна справа про визначення місця проживання дитини та порядку участі в її вихованні, що свідчить про те, що між сторонами наявний спір з цих питань.

Потерпіла пояснила, що ОСОБА_1 протягом останніх місяців перешкоджає їй бачитися з сином. Вважає, що всі його дії направлені на унеможливлення її спілкування з дитиною.

Представник потерпілої адвокат Гудзь Л. Г. зазначила, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у забороні ОСОБА_2 спілкуватися з сином, завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративну справу відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний серед іншого з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона ч.1 ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні особою будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. З аналізу вказаної норми вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1ст. 173-2 КУпАП, може мати місце тоді, коли самостійні конкретні дії особи, які утворюють об`єктивну сторону такого правопорушення, як вчинення домашнього насильства в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, визначені ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Із наявних матеріалів не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 конкретних дій, які були спрямовані на завдання шкоди психічному, фізичному чи емоційному здоров`ю ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173, 247 ч. 1, п. 1, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Карлівський районний суд Полтавської області.

Суддя О. М. Герцов