ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2024 р. Справа № 596/714/24

Провадження № 3/596/537/2024

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого на посаді директора КП «Благоустрій» Гусятинської селищної ради, за ст.91 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №007438 про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2024 року, «04 квітня 2024 року о 10 год. 30 хв. порушив правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме не вжив заходів щодо належного забезпечення охорони геологічної пам`ятки природи місцевого значення «Гусятинське відслонення силуру» не встановивши інформаційно-охоронні знаки заповідного об`єкту та не встановивши в натурі межі території пам`ятки природи, як відповідальна особа Гусятинської селищної ради за дану діяльність, згідно охоронного зобов`язання №04-29 від 03.07.2002 року, що є порушенням частини 4 статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Наказ Мінприроди України від 29.03.1994 року №30».

Крім того, згідно протоколу №007437 про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2024 року, «04 квітня 2024 року о 10 год. 00 хв. порушив правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме не вжив заходів щодо належного забезпечення охорони гідрологічної пам`ятки природи місцевого значення «Гусятинське джерело» не встановивши інформаційно-охоронні знаки заповідного об`єкту та не встановивши в натурі межі території пам`ятки природи, як відповідальна особа Гусятинської селищної ради за дану діяльність, згідно охоронного зобов`язання №04-36 від 02.12.2009 року, що є порушенням частини 4 статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», Наказ Мінприроди України від 29.03.1994 року №30».

ОСОБА_1 подав до суду заяву про слухання справи в його відсутності.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 91 КУпАП без присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне та повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Частиною 1 статті 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу №007437 про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2024 року додано охоронне зобов`язання №04-29 від 03.07.2002 року видане Державним управлінням екології та природніх ресурсів у Тернопільській області, та до протоколу №007438 про адміністративне правопорушення від 04 квітня 2024 року додано охоронне зобов`язання №04-36 від 02.12.2009 року видане Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області.

Як слідує із змісту охоронного зобов`язання №04-29 від 03.07.2002 року виданого Державним управлінням екології та природніх ресурсів у Тернопільській області, відповідно до ст.53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» Гусятинській селищній раді передано під охорону заповідний об`єкт -геологічну пам`ятку природи місцевого значення «Гусятинське відслонення силуру» площею 0,50 га, оголошену рішенням Тернопільської обласної ради від 25 квітня 1996 року №90 з метою охорони та збереження пам`ятки неживої природи товщі вапняків і аргілітів скальського горизонту силурійської системи, цінних у науковому та освітньо-виховному відношеннях.

Гусятинська селищна рада в особі селищного голови ОСОБА_2 бере під охорону заповідний об`єкт площею 50 га і зобов`язується зберігати його та дотримуватись екологічний вимог при використанні природних ресурсів згідно із статтею 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також закріпити межі на місцевості шляхом встановлення межових охоронних знаків, оформити його природоохоронною наочністю, нанести на планово-картографічні матеріали землевпорядкування.

Згідно охоронного зобов`язання №04-36 від 02.12.2009 року виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області, відповідно до ст.53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» Гусятинській селищній раді передано під охорону гідрологічну пам`ятку природи місцевого значення «Гусятинське джерело» площею 0,01 га, оголошену рішенням Тернопільської обласної ради від 13 грудня 1971 року №645 «Про затвердження списку пам`яток природи, що беруться під охорону держави» з метою охорони та збереження джерела з вмістом сірководню, що має значну науково-пізнавальну, лікувальну та еколого-освітню цінність.

Гусятинська селищна рада Гусятинського району в особі селищного голови ОСОБА_3 бере під охорону пам`ятку природи 0,01 га і зобов`язується зберігати її та дотримуватись екологічних вимог при використанні природних ресурсів згідно із статтею 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», забезпечити благоустрій водного об`єкту та прилеглої території, перенести межі пам`ятки природи в натуру з встановленням необхідних державних охоронних знаків затвердженого взірця, нанести на планово-картографічні матеріали землеустрою Гусятинської селищної ради і землекористувачів, забезпечити їх непорушність, а також режим охорони та збереження пам`ятки природи.

Відповідно до ч.4 ст.7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до статті 91 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

В даному випадку, жодних доказів на підтвердження вказаних в протоколах обставин того, що ОСОБА_1 є відповідальною особою Гусятинської селищної ради згідно охоронного зобов`язання №04-29 від 03.07.2002 року виданого Державним управлінням екології та природніх ресурсів у Тернопільській області та охоронного зобов`язання №04-36 від 02.12.2009 року виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області, матеріали справи не містять.

Самі по собі протоколи не можуть бути доказом вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті належні, достатні та допустимі докази, за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом» на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 91 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 91 КУпАП, який згідно наданих суду матеріалів, не є суб`єктом адміністративних правопорушень, відтак, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7, 91, 247 п.1, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст.91 КУпАП закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Елла МИТРАЖИК