Справа №601/3335/24
Провадження № 3/601/1654/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року

Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Шульгач Н.М., за участю секретаря судового засідання Радчук І.В., та представника ОСОБА_1 - Давидова В.О. в режимі відеоконференції, розглянувши матеріали, які надійшли від Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

26.10.2024 о 13 год. 04 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ауді А-6», д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Шумськ-Білокриниця 3 км в стані алкогольного сп`яніння. Пройти тест на місці зупинки для визначення ступення алкогольного сп`яніння в крові за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 погодився, проба позитивна 1,09 промілле. Проїхати в найближчий медичний заклад Кременецька опорна лікарня м.Кременець вул.Горбача,1 категорично відмовився. 0 Від права керування відстороненний, чим порушив вимоги п.2.9(а) ПДР.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Давидов В.О. в судовому засіданні підримав подане ним клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 чт. 130 КУпАП, згідно якого вбачається, що поліцейським належним чином не встановлений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять жодних доказів нібито порушення Правил дорожнього руху Борусевичем, які б слугували законною підставою для нібито зупинки транспортного засобу в розумінні ст.35 Закону України «Про національну поліцію». Відеофіксація не була безперервною. Не зазначені технічні прилади відеофіксації. Крім цього, в матеріалах справи також відсутній момент роз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 права на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у разі незгоди з результатами такого огляду на місці події, а також його процесуальних прав та юридичних наслідків відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Порушено право особи на захист.

Суд, заслухавши учасників справи та розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ№1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Порядок проходження огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння встановлений ст. 266 КупАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП був складений протокол про адміністративне порушення серії ААД №451157 від 26.10.2024. Суть обвинувачення є зрозумілою.

Як вбачається з роздруківки тестування на алкоголь, 26.10.2024 року ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810», який показав результат 1,09 ‰ проміле.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у звязку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810», результат 1,09 ‰ проміле.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.10.2024, ОСОБА_1 на огляд в КНП «Кременецька опорна лікарня» не доставлявся.

З оглянутих суддею відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що 26.10.2024 року на вимогу працівників поліції, у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810», який показав результат 1,09 ‰ проміле. З результатом погодився. ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним автомобілем.

Згідно свідоцтва № П51 QM 0452 083 24 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор «Alcotest 6810» зав. № ARCD-0533 виробник Drager Safety AG & Co. KGaA Німеччина, яким був протестований ОСОБА_1 , 30.04.2024 року пройшов повірку і за її результатами відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019, що містить вимоги до метрологічних характеристик і значення метрологічних характеристик (клас точності, похибки, діапазон вимірювання) особливості застосування ЗВТ, дане свідоцтво чинне до 30.04.2025 року.

Необґрунтованим є твердження представника про те, що відеозапис з камер поліцейських не є безперервним, оскільки наявні у матеріалах справи відеозаписи є повними та містять всі обставини вчинення останнім адміністративного правопорушення.

З відеозапису № 0000000__0004 вбачається, що при винесенні постанови серії ЕНА №3346773 ОСОБА_1 не заперечував факт керування і факт вчинення правопорушення. 13:18 «Рухались з порушенням ПДР» - ОСОБА_1 заперечень не висловив.

З відеозапису №0000000__0003 вбачається, 13:04 «не працюють фари і тому вас зупинено» - ОСОБА_1 факт керування не заперечував.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються відеозаписами №0000000__0004, №0000000__0003 0003 з яких вбачається, що поліцейські повідомили водія, що він рухався з порушенням ПДР, у зв`язку з чим його зупинили. ОСОБА_1 факт керування не заперечував.

Твердження захисника, що ОСОБА_1 не роз`яснено права на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у разі незгоди з результатом на місці також спростовується відеозаписом №0000000__0005 13:25 , де поліцейський роз`яснив порядок проходження огляду ,а о 13:34 ОСОБА_1 відповів, що «Не їде».

Відносно неправомірності зупинки поліцейськими ОСОБА_1 , то відомості про те, що ОСОБА_1 звертався до суду про скасування постанови про накладення адмінстративного стягнення та відповідно її скасування в судді відсутні.

Не ґрунтуються на вимогах закону доводи представника про, те що поліцейськими не було зазначено технічні прилади відеофіксації, якими проводились відеозаписи події правопорушення та огляду водія на стан сп`яніння, так як положення ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративні правопорушення такої вимоги не містить.

Твердження представника, що порушено право особи на захист є надуманими та не підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, суддя вважає, що докази додані до матеріалів адміністративного правопорушення є належними та допустимими.

Суддя також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суддею встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 451157 від 26.10.2024 року; роздруківкою тестування на алкоголь; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 26.10.2024, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3346773, свідоцтвом про державну реєстрацію, сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П 51 QM0452 083 24 та відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 , незважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття у суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя приймає до уваги суспільну небезпечність та характер вчиненого правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, особу винного і приходить до переконання, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст.130, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Штраф необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач ГУК у Терноп.обл./Тернопол.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37977599, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0019001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок, який необхідно сплатити за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисяч) гривень в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Повний текст постанови складений 23 грудня 2024 року.

Суддя: