Номер провадження: 33/813/1398/24
Номер справи місцевого суду: 521/1631/24
Головуючий у першій інстанції Громік Д. Д.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Журавльов О.Г., за участі: секретаря судового засідання Хангельдян К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Нечепуренко В.О., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2024, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Встановлено, що 20.01.2024 року, о 21 год. 35 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «NISSAN ALMERA» державний номерний знак НОМЕР_2 , в. м. Одеса, по вул. Приміська, 37А, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця Першого Київського відділу ДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Аскольова О.С., ВП 54123702 від 15.04.2019р., чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи обґрунтовує тим, що постанова про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами його не направлялась та йому про неї відомо не було. Вказує, що станом на 10.04.2024 року заборгованість по сплаті аліментів ним погашена у повному обсязі та відсутня, на підставі чого 10.04.2024 року державним виконавцем винесена постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Крім того, зазначає, що позбавлення його водійських прав на три місяці негативно вплине на його трудову діяльність, так як він працює на підприємстві саме водієм та фактично позбавить його джерела доходу, що автоматично відобразиться на його малолітній доньці, так як не буде грошових коштів, щоб сплачувати аліменти.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 3 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 20.01.2024 року, о 21 год. 35 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «NISSAN ALMERA» державний номерний знак НОМЕР_2 , в. м. Одеса, по вул. Приміська, 37А, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця Першого Київського відділу ДВС міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Аскольова О.С., ВП 54123702 від 15.04.2019р., чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП України повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №732770 від 20.01.2024; постановою державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Аскольова О.С. серії ВП №54123702 від 15.04.2019 р.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відомо про наявність постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження зазначених обставин.

Посилання апеляційної скарги про те, що станом на 10.04.2024 року заборгованість зі сплати аліментів погашена, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 20.01.2024, вказана постанова державного виконавця була чинна.

Твердження апеляційної скарги про те, що позбавлення ОСОБА_1 водійських прав на три місяці позбавить його джерела доходу, так як він працює на підприємстві саме водієм, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості стосовно джерела доходу ОСОБА_1 та в судовому засіданні апеляційного суду зазначені докази також не надані.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, з огляду на те, що останній будучи обмежений у праві керування транспортними засобами, керував транспортним засобом не маючи на те права.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи положення ст. 251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права зводяться до його незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Враховуючи наведене, підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови районного суду відсутні.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постановусудді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов