Справа № 442/4276/24
Провадження №3/442/1223/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 червня 2024 року місто Дрогобич Львівської області

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваль Р.Г., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, котрі надійшли від Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя м. Дрогобича Львівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого у ТОВ «Графіт», раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, за ст. 122-4 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 822307 ОСОБА_1 , 23.05.2024 о 15 год. 30 хв. у м. Дрогобичі по вул. Грушевського, 142, керуючи транспортним засобом марки BMW моделі 520, д.н.з. НОМЕР_1 , яке належить ОСОБА_2 , здійснив виїзд на смугу зустрічного руху чим спричинив зіткнення з транспортним засобом марки TOYOTA моделі RAV4, д.н.з. НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_3 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги пункту 2.10. «а» Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час судового розгляду даної справи, у судове засідання з`явився, свою вину у порушенні Правил дорожнього руху України визнав, вказавши, що внаслідок своєї неуважності допустив зіткнення з вищезазначеним транспортним засобом. Разом із тим зазначив, що дійсно саме він здійснив дорожньо - транспортну пригоду через неуважність, однак не залишав зазначене місце дорожньо-транспортної пригоди, однак змушений був різко застосувати гальма для повної зупинки автомобіля. Внаслідок зазначеної ситуації його транспортний засіб проїхав близько 5 м від вчинення місця ДТП.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали, дійшов такого висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положенням ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.2.10 а Правил дорожнього руху України, водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП передбачена за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад).

Враховуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що саме він вчинив ДТП за вищевказаних обставин, що і підтверджується поясненнями, наданими в судовому засіданні. Поряд із цим, умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний, не було, а лише він змушений був від`їхати на декілька метрів для повної зупинки транспортного засобу, а відтак останній не мав на меті приховувати факт вчинення ДТП. Водночас в діях ОСОБА_4 відсутня і суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За відсутністю всіх обов`язкових елементів складу даного адміністративного правопорушення, можливість притягнення особи до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, виходячи з вимог ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, виключається, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, і провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Суддя Роман КОВАЛЬ