Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/353/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2024 року м. Кропивницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши стосовно прийнятності до апеляційного розгляду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2024 року стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Також стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Охременко А.В. 28 травня 2024 року, вперше подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2024 року щодо нього, та в апеляційній скарзі просив скасувати вказану постанову суду у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Справа надійшла до апеляційного суду 05.06.2024.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 07 червня 2024 року в задоволенні клопотання про поновлення строку відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто апелянту у зв`язку з тим, що не може бути обґрунтованою підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження те що, ОСОБА_2 не було вручено копію оскаржуваної постанови, а його захисник Охременко А.В. ознайомився з винесеною постановою лише 17.05.2024, оскільки ОСОБА_2 безпосередньо приймав участь під час розгляду справи, був обізнаний з прийнятим рішенням та в резолютивній частині постанови було роз`яснено порядок і строк її оскарження. А також те, що у період строку на апеляційне оскарження, адвокат Охременко А.В. перебував у акушерському відділенні перинатального центру, де приймав участь у пологах, народженні дитини та здійснював постійний догляд за дружиною та новонародженою дитиною, де перебував до часу подання апеляційної скарги. Доказів на підтвердження відсутності можливості, або наявності об`єктивних перешкод та непереборної сили для вчасного звернення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності чи її захисником з апеляційної скаргою, матеріали справи не містили.

24 червня 2024 року захисник Охременко А.В. повторно подав апеляційну скаргу на оскаржуване рішення районного суду із клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 , яке обґрунтоване такими ж обставинами, які наведені в попередньому клопотанні і були предметом розгляду апеляційного суду.

Так, в новому клопотанні про поновлення строку адресоване апеляційному суду, не наведено жодних інших поважних причин, які об`єктивно перешкоджали саме ОСОБА_2 подати апеляційну скаргу вчасно, в період з 14.05.2024 по 24.05.2024, а фактично висловлена незгода з прийнятим рішенням про відмову у поновленні строку викладених у постанові апеляційного суду від 07 червня 2024 року. Окрім того, договір на надання правової допомоги ОСОБА_2 укладений 14.05.2024, тобто у день винесення постанови.

Між тим зазначена захисником причина пропуску строку ОСОБА_2 не може бути визнана поважною, оскільки до поважних причин пропуску строку на оскарження судових рішень слід віднести обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на подачу скарги, подати її своєчасно.

Поважними причинами можуть бути, зокрема: важка хвороба учасника процесу, стихійне лихо або інші причини, які унеможливили своєчасне звернення до суду.

Поважність причин пропуску має довести апелянт, котрий заявив таке клопотання.

Отже, з наведеного убачається, що викладені в клопотанні доводи вже були предметом апеляційного розгляду, за результатами якого було винесено судове рішення, яке набрало законної сили.

Судові рішення, які набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Звернення із апеляційною скаргою на судове рішення, яке вже було предметом розгляду суду апеляційної інстанції та фактично вступило в законну силу Кодексом України про адміністративні правопорушення, не передбачено.

Поряд із тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Існування інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску адвокатом Охременко А.В. строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів, тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.

При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд у порядку нагляду.

Отже, приймаючи рішення про необхідність відмови адвокату Охременку А.В. в поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

При цьому, суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що за правилами ч. 1 ст. 271 КупАП захисник подає скаргу на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, за дорученням та від імені особи, яка його запросила. Таким чином, оскарження захисником постанови суду у справі про адміністративне правопорушення є реалізацією права апеляційного оскарження особи, що його запросила, а отже право ОСОБА_2 на апеляційне оскарження у даному провадженні вже було реалізоване адвокатом від його імені, з наведенням тих самих міркувань щодо підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, які раніше отримали правову оцінку у судових рішеннях, що набрали законної сили.

Повторне подання стороною захисту апеляційної скарги, з аналогічним за обґрунтуванням клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, належить вважати висловленням незгоди із вказаними судовими рішеннями та намаганням піддати їх ревізії, що є неприпустимим.

Відповідно до Рішення ЄСПЛ «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 в п. 53 якого зазначено, що «… право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмежуванням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави…», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Згідно Рішення ЄСПЛ «Завалій та інші проти України» № 23342/14 від 20.09.2022, зазначено, що «…суди, порушуючи принцип юридичної визначеності, приймали до розгляду за відсутності достатніх підстав і задовольняли скарги, подані поза межами встановленого законодавством десятиденного строку для апеляційного оскарження. У зв`язку з цим Європейський суд дійшов висновку, що у цій справі було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції».

Отже, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги, що клопотання адвоката Охременка А.В. не містить відомостей про наявність поважних об`єктивних причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, окрім раніше наведених доводів, які вже були предметом апеляційного розгляду, враховуючи положення ч. 2 ст. 294 КупАП, апеляційний суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження відмовити, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника Охременка Артема Вікторовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2024 року стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП

Апеляційну скаргу захисника Охременка Артема Вікторовича на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 травня 2024 року стосовно ОСОБА_2 , разом з доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко