Дата документу 27.06.2024Справа № 554/5225/24
Провадження № 3/554/1440/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Троцька А.І., при секретарі Гуренко Д.В., за участі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , пенсіонера, інваліда ІІ групи, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.04.2024 року серії ВАД №369257 слідує, що 19 квітня 2024 року близько 21 год 30 хв ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: залякував, штовхав, вдарив по голові, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному та фізичному здоров`ю, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, вказував, що близько 23.00 години він прийшов додому з тренування, а діти не нагодовані. На його зауваження жінка почала кричати та кидатись на нього з кулаками. Він її обняв і тримав щоб заспокоїти. Жінка збиралась розлучитись з ним, але він упросив щоб вона не рушила сім`ю. Ці події відбувались у п`ятницю, а заяву вона написала у неділю.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП суд виходить з наступного.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Так, відповідно до ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно п. 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.

Матеріали справи містять рапорт, про те, що 21.04.2024 року о 13.10 год. надійшло повідомлення на 102 з ЦЕМД, що за адресою: АДРЕСА_1 , два дні тому чоловік наніс тілесні ушкодження ОСОБА_2 , яка скаржиться на головні болі.

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.04.2024 року та письмових пояснень ОСОБА_2 , в ніч з 19 на 20 квітня 2024 року її чоловік ОСОБА_1 , за місцем спільного проживання, поводив себе агресивно, штовхав її, через що вона падала, не давав змоги залишити кімнату, коли підвелась вдарив кулаком по голові внаслідок чого вона впала і вдарилась. Таким чином чоловік наніс їй тілесні ушкодження у вигляді забою правого колінного суглобу, забою м`яких тканин голови.

Згідно довідки травмпункту відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КП «1-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» №5051 від 21.04.2024 року, виданій ОСОБА_2 , вона має діагноз: забій правого колінного суглобу, забій м`яких тканин голови.

Таким чином, обставини вчинення правопорушення повністю підтверджуються матеріалами справи, в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями, рапортами, протоколом прийняття заяви, медичною довідкою.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вбачає у діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заперечення ОСОБА_1 суд вважає своєрідним способом захисту, які повністю спростовані дослідженими доказами та розцінюються судом як спроба уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП та обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП судом не встановлено.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу правопорушників, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що вбачається із пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , термін дії довідно.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 33, 40, ч. 1 ст. 173-2, 221, 251, 268, 283-284, КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 10 діб.

Повний текст постанови виготовлено 28.06.2024 року.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави А.І.Троцька