Справа № 504/1561/24
Номер провадження 3/504/2713/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2024 на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 04.09.2024 матеріали справи були повернуті на доопрацювання у зв`язку з неможливістю відтворення відео запису, що наявний на долученому до протоколі диску.

07.11.2024 матеріали справи повернулись до Комінтернівського районного суду Одеської області та розподілені судді Якиміву А.В.

В судові засідання призначені на 12.11.2024, 25.11.2024, 28.11.2024, 03.12.2024, 09.12.2024 та 24.12.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про дату розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання електронних судових повісток на номер мобільного телефону, шо вказаний у протоколі, які доставлені останньому.

Крім того, про дати розгляду справи шляхом надсилання електронних повісток повідомлявся захисник Калажанова В.М., який долучений до участі у вказаній справі у системі «Електронний суд».

12.11.2024 від захисника до суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю адвоката та необхідністю ознайомитись з матеріалами справи. Розгляд справи відкладено на 25.11.2024. ОСОБА_1 ознайомлений з матеріалами справи 21.11.2024, що підтверджується відповідною заявою.

25.11.2024 від ОСОБА_1 та його захисника надійшли заяви про відкладення судового засідання, до яких долучено копії медичного висновку про тимчасову непрацездатність у період з 22.11.2024 по 26.11.2024, у зв`язку з чим засідання відкладено на 28.11.2024.

27.11.2024, 02.12.2024, 09.12.2024, 23.12.2024 від захисника надходили клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з продовженням періоду непрацездатності ОСОБА_1 , до клопотань долучались копії медичних висновків.

10.12.2024 судом направлено запит директору КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги №18» ОМР, з метою встановлення строки перебування на лікуванні ОСОБА_1 та наявність у нього можливості примати участь в судовому засіданні. Станом на дату розгляду справи відповіді на запит судом не отримано.

Вирішуючи чергове клопотання про відкладення розгляду справи, що надане судом стороною захисту суд виходить з такого.

Відповідно до вимог викладених у ст. 268 КУпАП, категорія справ за ст.130 КУпАП не відноситься до категорії справ, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні, є обов`язковою.

Справа, що передана на розгляд суду, вперше надійшла до суду ще на початку квітня 2024 року і з цього часу, у сторони захисту було достатньо часу для формування своєї позиції, яка зрештою була сформована і у матеріалах справи наявне клопотання про закриття провадження, яке отримане судом 03.09.2024.

Суд зауважує, що перебування особи у стані тимчасової непрацездатності, саме по собі, безумовно не може бути підставою для відкладення судових засідань, де участь особи є необов`язковою, поза межами розумних строків розгляду справи, оскільки в такому випадку приватний інтерес цієї особи буде переважати над завданням КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

За таких обставин, враховуючи тривалий розгляд справи судом, а також наявність в судовому провадженні письмової правої позиції сторони захисту, тривале неприбуття в судове засідання, ані захисника особи, ані особи, що притягується до адміністративної відповідальності, належно повідомлених про судове засідання, зважаючи на те, що участь в судовому засіданні таких осіб не є обов`язковою, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника про чергове відкладення судового розгляду.

У клопотанні про закриття провадження у справі, що подане до суду 03.09.2024 адвокатом Калажановим В.М. вказано, що ОСОБА_1 з протоколом категорично не згоден, оскільки за вказаних у протоколі обставинах справді їхав на автомобілі однак, ознак сп`яніння не мав, був тверезим, йому неналежним чином було роз`яснено права, що не дало можливості скористатись юридичною допомогою. Крім того, жодних порушень ПДР ОСОБА_1 не вчинив, тому всі наступні вимоги поліцейського останній не повинен був виконувати. У протоколі не зазначено які документи до нього додаються, та процедура оформлення направлення на медичний огляд поліцейськими дотримана не була. До клопотання долучені результати лабораторних досліджень ОСОБА_1 від 28.02.2024, для визначення наркотиків в організмі.

Судом встановлено, що 24.02.2024 о 09:00 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, М14, 23 км. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mersedes Benz р.н. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 24.02.2024 серії ААД №734906, який складений уповноваженою особою та підписаний ОСОБА_1 без зауважень;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, від 24.02.2024, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду;

- відео записами з ПВР, на яких зафіксований факт керування ОСОБА_1 автомобілем та його відмова від проведення огляду на стан сп`яніння;

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, суд зазначає наступне.

Відповідно п. 1.3. ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2 р. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Таким чином, виявлення ознак сп`яніння та направлення водія на проведення огляду є повноваженнями поліцейського, які за своїм характером мітять певний ступінь дискреції. При цьому, виконання таких повноважень не пов`язується із згодою особи, щодо наявності в неї ознак на стан сп`яніння чи заперечення цих обставин.

Судом досліджено відео запис, що долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно якого на портативний відео реєстратор поліцейського безперервно зафіксовані події від моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 до кінця ознайомлення останнього з матеріалами справи.

З відео запису вбачається, що поліцейські належним чином роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, вказали на можливість надавати пояснення та роз`яснили наслідки складення протоколу та місце розгляду справи. При розгляді справи ОСОБА_1 скористався своїм правом користуватися юридичною допомогою адвоката, тому в цій частині доводи захисника судом відхиляються.

Доводи сторони захисту про те, що у протоколі не зазначено, які документи до нього додаються, та процедура оформлення направлення на медичний огляд поліцейськими не була дотримана, судом сприймаються критично, оскільки такі жодним чином не вмотивовані. Більше того, ОСОБА_1 ознайомлений з матеріалами справи та не зазначення у протоколі переліку документів не призвело до жодних юридичних наслідків.

Щодо доводу сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не допускав жодних порушень ПДР, а тому всі зібрані докази після його незаконної зупинки не можуть бути належними та допустимими, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану затвердженого Постановою КМУ від 29 грудня 2021 р. № 1456, Уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Як зазначено у клопотання ОСОБА_1 зупинка останнього здійснена на блок пості, тому, тому відповідно до вказаної норми така зупинка була законною.

Більше того, можливі допущені, на думку сторони захисту, порушення працівниками поліції, щодо зупинки транспортного засобу, жодним чином не впливають на сам факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 . Вказане не стосується предмету доведення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме його відмови від проведення огляду на стан сп`яніння, не зумовлює недопустимість доказів зібраних після зупинки транспортного засобу та не впливає на кваліфікацію дій особи.

Крім того, згідно з п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

Тому, суд вважає неналежним доказом цій справі результати досліджень ОСОБА_1 від 25.02.2024, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено за відмову від проходження огляду на стан оп`яніння.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, кваліфікація його дій працівниками поліції є вірною.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи.

Зважаючи на безальтернативність санкції частини 1 статті 130 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись частиною 1 статті 130, статями 245, 280, 283-285 КУпАП, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,6 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів