ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1603/24 Справа № 201/3446/24 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Біжко Ю.О., переглянувши апеляційну скаргу захисника, на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2024 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 17 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП та закрито провадження за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_1 08 березня 2024 року о 20 годині 55 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 19/21 по вул. Володимира Вернадського в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху праворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним справа автомобілем «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальні збитки та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу правопорушень, так як ОСОБА_1 рухався по крайній правій смузі для руху, перетинав перехрестя без зміни напрямку руху. В той же час потерпілий вказує, що він теж рухався по крайній правій смузі для руху, а автомобіль під керуванням ОСОБА_1 перетинаючи перехресті обігнав його автомобіль, змінив напрямок руху праворуч допустив зіткнення правою задньою частиною автомобіля з передньою лівою частиною автомобіля потерпілого. При цьому, захисник вказує, що схема ДТП не має даних, що автомобіль «Фольксваген», яким керував її підзахисний має пошкодження правої задньої частини транспортного засобу. Крім цього, захисник вказує, що суд І інстанції не мав права досліджувати фото надані в судовому засіданні ОСОБА_2 , так як такі не долучалися до протоколу. Отже захисник вказує, що механізм ДТП зазначений в протоколі не підтверджується матеріалами до нього долученими. Окрім цього в разі наявності в матеріалах розбіжностей суд І інстанції повинен був направити матеріал на доопрацювання, але цього не зробив.

В апеляційному суді захисник підтримала вимоги апеляційної скарги. Вважала за можливе здійснити перегляд без участі ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 до апеляційного суду не з`явився, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, повідомлений належним чином, клопотань про перенесення справи до початку судового засідання не отримано, тому можливо здійснити перегляд без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, тому обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті, внаслідок порушення конкретних правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП через порушення ним вимог підпункту 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, яким передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Постановляючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з доведеності порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 10.1 Правил і, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Так, як видно з матеріалів справи, що ОСОБА_1 після складання протоколу зазначив, що він не змінював напрямку руху та рухався прямо.(а.с.1) В суді І інстанції надав аналогічні пояснення.(а.с.29)

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 , як в письмових поясненнях, так в суді І інстанції зазначив, що він рухався в крайній правій смузі для руху, водій( ОСОБА_1 ) іншого автомобіля перебував у лівій смузі для руху. Вони перебували перед перехрестям. Розпочавши рух на зелений сигнал світлофору ОСОБА_2 рухався прямо та водій ОСОБА_1 теж почав рухатися прямо, після чого почав зміщувати праворуч та відбулося зіткнення з передньою лівою частиною його автомобіля та задньою правою частиною автомобіля ОСОБА_1 .

Тобто, з пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 видно, що вони є протилежними один одному, а тому для встановлення механізму ДТП, яке викладено в протоколі про адміністративне правопорушення необхідні бути долучені до вказаного документу інші докази, які б підтвердили зазначені в ньому обставини.

При цьому, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі 07.11.2015 № 1395, в розділі ІХ зазначено, що у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:

1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський;

2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);

3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);

4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);

5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До протоколу про адміністративне правопорушення, крім письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 долучено лише схему ДТП.

З вказаної схеми видно, що на ній зазначено ділянка дороги, напрямок руху автомобіля №1 та автомобіля №2, місце зіткнення, яке перебуває на правій смузі для руху на відстані 2,7 метри від правого краю проїзної частини. Проте, зі схеми не можливо ідентифікувати автомобілі № 1 та №2, тобто рух транспортних засобів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки транспортні засоби не зазначені працівником поліції в розділі Назви об`єктів, зображених на схемі. Крім цього, на зворотньому боці схеми працівником поліції вказано пошкодження автомобілів, які були ним встановлені, де у автомобіля «Фольксваген», яким керував ОСОБА_1 встановлено пошкодження лакофарбового покриття на задньому бампері з лівого боку, у автомобіля Мерседес-Бенз, яким керував ОСОБА_2 пошкодження лакофарбового покриття переднього бамперу з лівого боку. При цьому, ОСОБА_1 в схемі зазначив, що дані пошкодження наявні, але не за участю ДТП.(а.с.2)

Отже, при зазначених вище недоліках в схемі ДТП, апеляційний суд вважає, що вона не підтверджує викладені працівником поліції в протоколі обставини, тому даних документ не можна вважати належним та допустимим доказом.

Крім цього, з рішення суду І інстанції видно, що під час розгляду справи були досліджені фотографії, надані в судовому засіданні ОСОБА_2 , які районний суд зазначив підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Проте, під час перевірки матеріалів встановлено, що така фотографії не долучалися за відповідним клопотанням ОСОБА_2 , оскільки такі відсутні. При цьому, до апеляційного суду ОСОБА_2 також не надіслав такі фотографії для долучення їх до матеріалів.

Отже, механізм дорожньо-транспортної пригоди викладений працівником поліції у протоколі не підтверджений матеріалами справи.

Апеляційний суд зауважує, що вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол. Ці підходи характеризують доведення поза розумним сумнівом.

В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, достеменно встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані правопорушення були учинені і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цих правопорушень.

За вказаних обставин наявними у справі доказами не доведено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 ПДР, а його дії перебувають у прямому та безпосередньому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, та її наслідками.

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду І інстанції скасувати, а провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Біжко Ю.О. задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький