Провадження №: 3/336/3189/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива Олена Володимирівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

25 квітня 2024 року, о 23 годині 37 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SSANGYONG RODIUS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 90 по вул. Гоголя в с. м. т. Комишуваха Оріхівського району Запорізької області, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджений показниками алкотестера DRAGER № 6810, за результатами якого в крові правопорушника виявлено 1,23 % алкоголю.

Зазначені дії містять порушення п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху України».

Правопорушник, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, в суд не з`явився, що в силу ст. 268 КУпАП зумовило розгляд справи у його відсутність.

Представник ОСОБА_1 адвокат Олександров О.О. надав судді клопотання про закриття провадження в справі через відсутність в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, зазначивши в ньому таке.

Суб`єктом відповідальності за правопорушення, яке передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП, є особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Між тим умовивід співробітників поліції про керування ОСОБА_1 автомобілем не підтверджений жодними фактичними даними. Не випливає цього і з відеозапису притягнення особи до адміністративної відповідальності, який не містить фіксації зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та всупереч вимог «Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністра внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року, відповідно до п. 4 розділу П якої включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, не вівся безперервно. Окрім того, зазначає представник, всупереч вимог «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та ст. 266 КУпАП, в силу яких підставою для проведення огляду водія на стан сп`яніння є лише виявлення ознак сп`яніння, огляд ОСОБА_1 здійснений у відсутність вказаних передумов, оскільки притягуємий до відповідальності під час відеозапису виглядає бадьорим, не хитається, чітко та зрозуміло висловлюється. Окрім того, порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності є та обставина, що під час застосування алкотестера «Драгер» поліцейський не надав ОСОБА_1 для огляду сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності є і той факт, що поліцейські не запропонували ОСОБА_1 зв`язатися з адвокатом для отримання правничої допомоги.

У зв`язку з викладеним просить про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності через відсутність в його діях ознак складу правопорушення.

Пояснення представника правопорушника про непричетність до інкримінованих дій спростовують такі фактичні дані, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у пред`явленому обвинуваченні:

-протокол про адміністративне правопорушення, який в силу вимог законодавства про адміністративні правопорушення є джерелом доказів і в якому наявні особисто написані пояснення ОСОБА_1 про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння (ст. 251 КУпАП);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого випливає, що результати огляду є позитивними і констатують наявність в крові правопорушника 1,23 % алкоголю (а. с. 3);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 25.04.2024 року, з якого випливає, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння з концентрацією 1,23 % (а. с. 2);

- відеозапис події, наданий управлінням патрульної поліції, огляд якого робить очевидним безумовним визнання ОСОБА_1 факту вживання алкоголю перед поїздкою в автомобілі.

Хоча представник правопорушника і посилається на відсутність неспростовних фактичних даних на користь перебування ОСОБА_1 за кермом, проте з відтвореного відеозапису випливає, що на питання співробітника поліції, чи вживав він алкогольні напої перш ніж сісти за кермо, правопорушник дає стверджувальну відповідь («так точно»), тому є логічним умовивід, що означеному діалогу передувала зупинка транспортного засобу, де за кермом у відсутність інших осіб перебував ОСОБА_1 .

Окрім наведених міркувань, суддя знаходить означені твердження захисту неспроможними, оскільки зафіксувати сам факт керування транспортним засобом, тобто перебування автомобіля в рухомому стані з водієм за кермом, можливо лише під час знаходження оператора в тому ж самому салоні, що і водій.

Аналіз означеного відеозапису, який безперервно здійснювався під час складання протоколу, дозволяє дійти беззаперечного висновку про перебування ОСОБА_1 за кермом під час зупинки транспортного засобу.

Об`єктивну сторону складу правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії з керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно із ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Враховуючи наявність законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду, факт відмови від проходження такого огляду має бути підтвердженим у встановленому згаданим нормативним актом порядку.

Відповідно до п. 3 «Порядку…» огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В силу ст. 4 «Порядку…» огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зміст вказаного положення «Порядку…» узгоджується з правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП, згідно із якою оособи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин сукупність досліджених суддею доказів дає підстави дійти беззаперечного висновку про дотримання автором протоколу вказаних положень законодавства.

Обставини, що підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення, встановлюються на підставі фактичних даних, коло яких визначено в статті 251 КУпАП і до яких відносяться показання засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Процедура їх застосування при виявленні або фіксуванні правопорушення внормована «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністра внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року, відповідно до п. 4 розділу П якої включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Оцінюючи твердження захисника про перерви у здійсненні відеозапису, суд не бере їх до уваги, так як обставини проходження правопорушником огляду на стан сп`яніння, а також процедура складання протоколу зафіксовані в безперервному режимі, що дає судді можливість оцінити дії співробітників поліції при притягненні ОСОБА_1 до відповідальності крізь призму відповідності цих дій вимогам закону. Що є стосується відеозапису подій, які передували вказаним обставинам, а також слідували за ними, навіть, якщо вони не записані безперервно, ці події не містять інформації, що становить предмет доказування в справі.

Доводи про те, що всупереч вимог «Інструкції…» правопорушнику під час застосування алкотестера «Драгер» поліцейський не надав для огляду сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки суддя до уваги не приймає, так як за змістом «Інструкції…» ці відомості надаються особі, що піддана огляду, лише на її вимогу, між тим ОСОБА_1 означеної вимоги, як свідчить відеозапис, не висував.

Відтворення відеозапису підтверджує і виконання поліцейськими вимог про роз`яснення правопорушникові його прав, в тому числі права на відмову від давання пояснень і на правову допомогу, прослухавши які, правопорушник заявив, що права йому зрозумілі, від дачі пояснень він не відмовляється, жодних клопотань не має.

Означені обставини спростовують твердження захисника про те, що поліцейські не надали правопорушнику можливості зв`язатися з адвокатом, чия участь при притягненні до цього виду відповідальності не є обов`язковою, тому закон не ставить в обов`язок патрульному поліцейському пропозицію правопорушнику зв`язатися з фахівцем в галузі права.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Встановивши обставини справи на підставі наданих судді фактичних даних, суддя знаходить сукупність цих даних, які є допустими, належними та достовірними, достатньою для прийняття процесуального рішення на користь висновків автора протокоул, яке поза розумним сумнівом доведене в цьому провадженні.

Наведені обставини виключають ухвалення постанови про закриття провадження в справі, підставою для якого, на думку сторони захисту, є відсутність даних, які неспростовно вказують на причетність правопорушника до інкримінованих йому дій.

Вирішуючи питання про адміністративну відповідальність, суддя вважає за необхідне застосувати зазначені в санкції частини статті, за ознаками якої складений протокол, адміністративні стягнення, не вбачаючи підстав для звільнення правопорушника від відповідальності.

Сплаті у відповідності до ст. 40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у розмірі встановленому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року.

Керуючись ст. ст. 23, 27, 33-36, 40-1, 130 ч. 1, 251-252, 268, 279, 280, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцяти тисяч) гривень в дохід держави (Отримувач коштів: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп. в дохід держави (Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення судовий збір).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з моменту її винесення шляхом подачі апеляційної скарги в Запорізький апеляційний суд через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а саме 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Щаслива

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік