Справа № 567/2166/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання : АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив :

27.10.2023 р. о 18 год. 49 хв. ОСОБА_1 в с.Межиріч по вул.Хутірська керував транспортним засобом - автомобілем марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду №1028 від 30.10.2023 р.

ОСОБА_1 в судові засідання 14.12.2023 та 23.01.2024 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи неодноразово повідомлявся, зокрема, шляхом направлення судових повісток за місцем проживання та з використанням засобів телефонного зв`язку. Письмових пояснень з викладом своїх заперечень щодо суті правопорушення, вчинення якого ставиться ОСОБА_1 у провину, від нього до суду не надходило. Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, про час та місце розгляду справи повідомлявся. ОСОБА_1 мав достатньо часу для пошуку захисника для представництва своїх інтересів у суді, проте таким правом не скористався, як і не скористався правом викласти свої доводи або письмові заперечення та надати свої докази на спростування обставин правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину, заходів для особистої явки або явки обраного ним захисника з метою участі у судовому засіданні не вживав.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Беручи до уваги завдання КУпАП та з урахуванням невідворотності покарання за винні дії, доведені у встановленому законом порядку, суд приходить до переконання, що за відсутності в матеріалах справи будь-яких доводів ОСОБА_1 на заперечення обставин, викладених у складеному відносно нього протоколі, та з урахуванням необов`язкової його участі при розгляді даної справи, суд не вбачає порушення його прав у разі розгляду справи у його відсутності. Разом з тим суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості скористатися послугами захисника для представництва у суді своїх інтересів, проте таким правом не скористався. Реалізація ОСОБА_1 свого права надати суду письмові пояснення із запереченнями по суті правопорушення є одним із способів реалізації свого права на захист, водночас про наявність будь-яких перешкод, які заважали йому реалізувати таке право впродовж усього часу після складання протоколу та до розгляду справи по суті, ОСОБА_1 суду не повідомив.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, за наведених вище обставин, суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставами для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103.

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із направлення на огляд водія до медичного закладу від 27.10.2023 р., ознаками наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 були поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло.

Тобто працівник поліції вказав підстави у зв`язку з якими він вважав, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, та останній погодився на проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення».

З досліджених судом відеозаписів з нагрудної камери поліцейського встановлено, що 27.10.2023 року о 18.49 год. після зупинки автомобіля, керованого ОСОБА_1 , під час спілкування та перевірки документів у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти освідування у медичному закладі, у відповідь на що водій погодився. В подальшому у супроводі працівників поліції водій ОСОБА_1 був доставлений до КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення», де він був оглянутий лікарем, у водія був відібраний біологічний матеріал (сеча). В подальшому 17.11.2023 року о 14 год. 12 хв., після отримання висновку з КП «РОЦПЗН», поліцейський оголосив водію ОСОБА_1 про позитивний висновок медичного закладу, згідно якого останній 27.10.2023 року перебував у стані наркотичного сп`яніння, вказавши на те, що у біологічному матеріалі виявлено наркотичну речовину. Водію були роз`яснені його права та повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.Після складання протоколу ОСОБА_1 було запропоновано надати свої пояснення або заперечення щодо обставин, викладених у протоколі на спростування своєї провини, на що він відмовився.

Відповідно до висновку КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення», за результатами медичного огляду ОСОБА_1 встановлено перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння. Вказаний висновок складено на підставі акту медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння № 1028 від 30.10.2023 р., відповідно до якого за результатами огляду водія та проведеного лабораторного дослідження біологічного матеріалу (сечі) у ОСОБА_1 встановлено наркотичне сп`яніння.

Згідно результату лабораторного токсикологічного дослідження № 1131 від 30.10.2023 року у біологічному матеріалі (сечі), відібраному у ОСОБА_1 виявлено наркотичну речовину. ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний висновок.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №584022 від 17.11.2023 р., ОСОБА_1 цього ж дня о 18 год. 49 хв. в с.Межиріч по вул.Хутірська керував транспортним засобом - автомобілем марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду №1028 від 30.10.2023 р., та вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.9 «а» водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не навів будь-яких своїх доводів на спростування обставин, встановлених у складеному відносно нього протоколі, як і не надав таких доказів в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні у судовому засіданні, відповідають вимогам достатності, допустимості та належності та підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а» ПДР України.

В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що поліцейські СРПП ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Таким чином, факт скоєння вищевказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустими суд не вбачає.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР, за якими водієві забороняється керувати транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, а тому в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення не встановлено.

Згідно довідки відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 21.11.2023 р. ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності та згідно електронної бази даних він посвідчення водія не отримував.

При вирішенні питання щодо можливості застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд звертає увагу на наступне.

Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті адміністративного стягнення, передбаченій ст.23 КУпАП. Особливої уваги набуває досягнення мети стягнення щодо запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень як правопорушником, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та може бути спричинена відповідна шкода, а тому стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність порушення ПДР в такому випадку є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення (постанова ККС ВС від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20).

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, за віком та станом здоров`я є працездатним, а тому беручи до уваги, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 24, ст.40-1, ч.1 ст.130 ст.ст.221, 276, 283, 284 КУпАП, -

постановив :

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.