Справа № 174/730/24
Провадження № 3/174/313/2024
П О С Т А Н О В А

01 липня 2024 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Ілюшик І.А., розглянувши матеріал, який надійшов з відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНПв Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, зареєстрований та проживає за

адресою:

АДРЕСА_1 , не

працюючого-,

якому згідно ст. 268 КУпАП роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

21.04.2024, о 18:55 год., ОСОБА_1 біля буд. 1 по бульвару Миру в м. Вільногірськ керував транспортним засобом М 2141 22 днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніннябез посвідчення водія після зупинки якого останній, почав втікати на неодноразові законні вимоги працівників поліції не реагував продовжуючи свій шлях, чим здійснив злісну непокору законних вимог працівників поліції.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, вважає що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 185КУпАП було складено безпідставно та необґрунтовано, транспортний засіб співробітники поліції не зупиняли. Просив провадження по даній справі закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до змісту вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків. Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обовязків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обовязків. Тобто, у відмові від обовязкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обовязковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обовязків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таким чином, із аналізу вказаних нормативно-правових актів слідує, що обовязковими ознаками, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених, законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обовязків.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, який додано до протоколу, та з якого вбачається, що ОСОБА_1 почав тікати від працівниками поліції, відмовлявся від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог працівника поліції при виконанні ним службових обовязків і зупинився тільки після попередження про застосування зброї.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, вина останнього підтверджена дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ 595365 від 21.04.2024, протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ОБ № 034641 від 21.04.2024, протокол за ч. 2 ст. 126 КУпАП серії БАД № 892093 від 21.04.2024, протоколом про адміністративне затримання.

Твердження ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 185 КУпАП було складено безпідставно та необґрунтовано, спростовуються сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, а також переглянутими в судовому засіданні відеозаписом, а тому суд розцінює їх такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки з переглянутого відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовлявся від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог працівника поліції при виконанні ним службових обовязків.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення у вигляді штрафу відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Обтяжуючих та пом`якшуючих вину обставин не встановлено.

ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що складає 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 185, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень 00 копійок

Перерахування провести на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Строк пред`явлення документа для виконання - протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 03.07.2024 року.

Суддя: І.А.Ілюшик