запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/195/24Головуючий у 1-й інстанції Губанов Р.О.
Єдиний унікальний №322/723/23Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі ОСОБА_1 , захисника Балкового Р.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 06.06.2023 року о 07 год. 40 хв. в Запорізькому районі, Запорізької області на автодорозі Запоріжжя-Донецьк 59 км + 800 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Suzuki» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Також стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати зазначену постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що він керував автомобілем, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Час зазначений у чеку тесту №1642 не відповідає часу, зафіксованому на відеозаписах, йому особисто ніхто результат тесту не показував.

В протоколі про адміністративне правопорушення не наведено жодних ознак сп`яніння, зупинку автомобіля, огляд на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювали різні поліцейські.

Сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки йому не надавався.

Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Балкового Р.Л., які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджена даними, що містяться

-у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №179726 від 06.06.2023 року, згідно з яким, в зазначений день водій ОСОБА_1 керував автомобілем Сузукі, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 був відсторонений;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810, за результатом якого встановлено позитивний результат з показником 1,16 ‰ алкоголю і з яким ОСОБА_1 погодився;

- у роздруківці результатів приладу "Alcotest Drager 6810", з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810», а результат тестування склав 1,16 ‰, (тест №1642).

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На відеозаписові події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом від 06.06.2023 року, на якому зафіксовано факт руху транспортного засобу Сузукі, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , його зупинки на блокпосту. Сам ОСОБА_1 не заперечував того факту, що сів за кермо автомобіля. Особисто зазначив, напередодні вживав алкогольні напої і тому від нього чутно запах алкоголю. Також ОСОБА_1 пояснив інспекторам патрульної поліції що їде лікувати зуби.

Працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6810», на що ОСОБА_1 надав свою згоду. Після проходження огляду його результатів не оспорював, на проходження огляду в медичному закладі не наполягав.

Перед початком огляду ОСОБА_1 було роз`яснено порядок його проведення, надано на огляд цілісність упакування тестувальної трубки, проведено контрольний забір повітря, а надалі безпосередньо тестування ОСОБА_1 з результатом 1,16 ‰, що зафіксовано протоколом тесту №1642, з яким він погодився, підписавши його.

Апеляційний суд підкреслює, що огляд на стан сп`яніння проводився за згодою ОСОБА_1 , перед та під час проведення огляду вимог надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку спеціального технічного засобу водій не заявляв, що підтверджується відеозаписами, які містяться в матеріалах справи.

У зв`язку з чим у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце, і що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Те що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявленні інспекторами поліції у ОСОБА_1 , не спростовує факту наявності події та складу адміністративного правопорушення та не здатне поставити під сумнів допустимість протоколу в цілому.

Загалом доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою районним судом постановою, проте висновків суду не спростовують.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді районного суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатами апеляційного розгляду підстав для скасування постанови суду та закриття справи щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2023 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 322/723/23