Номер провадження3/205/5163/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Костромітіна О.О., розглянувши матеріали справи, надіслані з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

11.11.2024 року об 20 год. 27 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись по просп. Металургів, буд. 85 у м. Дніпро, повторно, протягом року, керував транспортним засобом «КІА К5» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

12.12.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій зазначено що він свою провину визнає повністю, просив справу розглядати за його відсутності.

Суддя дослідив матеріали справи, дійшла наступного.

Національним законодавством, а саме КУпАП України не визначена підвідомчість справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126 КпАП України, але суд виходить з наступного.

За змістом ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, а юрисдикція їх поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, ключову роль у забезпеченні ефективного захисту прав і свобод громадян на національному рівні відведено саме судам.

Європейський суд з прав людини приділяє особливу увагу дотриманню аналізованих принципів як невід`ємної складової права на справедливий суд, практичне застосування яких відбувається при досліджені доказів та оскарженні невмотивованих рішень суду.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б визначала підвідомчість справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП України, тому суд у даному випадку застосовує норми ст. 124 Конституції України, у зв`язку з чим розглядає справу по суті.

За ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Відповідно ч. 2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими письмовими доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 171467 від 11.11.2024 року, рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області від 11.11.2024 року, постановою серії ЕНА № 3293055 від 18.10.2024 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 18.10.2024 року було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яке не має права керування таким транспортним засобом.

Так, згідно з п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП капітана поліції Ніколенка О. від 05.11.2024 року ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, у зв`язку з чим, не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України та відноситься до інших осіб.

Згідно пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або в загалі його не мала.

При вирішення питання про вид та розмір адміністративного стягнення суддя враховує положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, відповідно до яких враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, суддя не застосовує відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки вказаного права він ще не отримав.

Оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 171467 від 11.11.2024 року транспортний засіб «КІА К5», державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 , суддя не застосовує оплатне вилучення транспортного засобу.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевказане, суддя доходить висновку, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу відповідатиме характеру вчиненого адміністративного правопорушення та особі правопорушника і буде достатнім задля виконання його мети.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 126, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800,0 (сорок тисяч вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя О.О. Костромітіна