ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, подання Департаменту стратегічних розслідувань Дніпропетровської області щодо вирішення питання підсудності справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського апеляційного суду надійшло подання Департаменту стратегічних розслідувань Дніпропетровської області щодо передачі справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на розгляд іншого суду, оскільки особа стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 є колишнім працівником Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б регулювала порядок визначення підсудності справ про адміністративні правопорушення, проте інші кодекси України, зокрема Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України та Кодекс адміністративного судочинства України, мають відповідні правові норми, а тому при розгляді питання про визначення підсудності справи про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню аналогія права.

Водночас п. 3 ч. 1 ст. 34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.

Стаття 53 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом. Щодо безсторонності суду, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги, по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Отже, за таких обставин, судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська об`єктивно не можуть розглядати справу про адміністративне правопорушення стосовно колишнього працівника апарату Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.

Таким чином, з метою забезпечити права особи на справедливий суд та реалізації завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 245 КУпАП, щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність направити матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 257 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання Департаменту стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області, - задовольнити.

Направити матеріали справи, відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, - для здійснення судового розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко