ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 317/3447/24

Провадження № 3/317/2093/2024

01 липня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягався до адміністративної відповідальності,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАВ № 257338 від 26.06.2024 року, гр. ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 02.06.2024 р. приблизно о 13:03 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вичинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, тим самим вчинив правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснив, що з обставинами, викладеними у протоколі, складеному відносно нього, він не згоден та пояснив, що 01.06.2024 р. о 23:00 год. він прийшов на дачу до колишньої співмешканки ОСОБА_2 , хотів поспілкуватись, однак остання почала кричати на нього та не пустила до помешкання. Він розвернувся і пішов, при цьому ніяких образ на її адресу не висловлював та не погрожував.

Дослідивши матеріали справи, пояснення особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 та ст. 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушеннями ст.ст. 254, 256 КУпАП, зокрема датою складання протоколу зазначено 26.06.2024 р., при цьому датою вчинення правопорушення зазначено 02.06.2024 р. о 13:03 год., що в свою чергу суперечить поясненням ОСОБА_1 , яким зазначено що він прийшов до співмешканки 01.06.2024 р. о 23:00 год., аналогічні обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що дає підстави вважати, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять необхідних даних про події вчиненого правопорушення.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Об`єктивно з`ясувавши обставини справи, повно та всебічного дослідивши надані суду докази, пояснення особи відносно якої складено протокол, а також враховуючи відсутність у матеріалах справи достатніх доказів винуватості у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі необхідно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9,10, 126, 221, 245, 247, 251, 252, 279, 280,283-285, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області.

Суддя: Д.О. Каряка