Справа № 464/7502/24 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г. О.
Провадження № 33/811/1755/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Рабіновича М.П., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Рабіновича М.П. на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 20 листопада 2024 року,

встановив:

постановою Сихівського районного суду м.Львова від 20 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 , 28 жовтня 2024 року о 09:35 год, м. Львів, вул. Підстригача, 2, керуючи автомобілем марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1 ПДР України.

На таку постанову представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Рабінович М.П. подав апеляційну скаргу. Просить постанову Сихівського районного суду м. Львова від 20 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити у частині накладення стягнення; накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана постанова у частині накладеного стягнення є необґрунтованою та незаконною.

Наголошує, що ОСОБА_1 хоч і визнав вину у вчиненому, проте просив суд застосувати щодо нього адміністративне стягнення у межах санкції ст.124 КУпАП, а саме штраф. Стверджує, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях, оскільки суд безпідставно припускає, що дії водія ОСОБА_1 могли призвести до тяжких непоправних наслідків, як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху, проте такі наслідки не настали, а обране адміністративне стягнення є занадто суворим та не відповідає суті правопорушення.

Стверджує, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 визнав свою вину, відшкодував потерпілому завдані збитки і потерпілий не має до нього претензій. Крім того, у матеріалах справи відсутні обставини, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 негативно характеризується, притягувався раніше до кримінальної або адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного чи інших адміністративних правопорушень або інші фактичні дані чи обставини, що в сукупності давали б суду можливість дійти висновку про особу порушника та обрання більш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

В оскаржуваній постанові не зазначив жодних обставин обставин які б помякшували або обтяжували відповідальності і обрав найсуворіший вид стягнення, суддя не вповній мірі врахувала характер і спосіб вчиненого, особі правопорушення, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид і стягнення у вигляді.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, дослідивши такі доводи та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суддя дав належну оцінку, відповідає фактичним обставинам справи і не оспорюється апелянтом.

Поряд з цим, висновок суду першої інстанції про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, є необґрунтованим, що є підставою для зміни оскаржуваної постанови в частині накладеного адміністративного стягнення.

На думку апеляційного суду, призначене покарання судом першої інстанції у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців є неспівмірним вчиненому діянню.

Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги, та бере до уваги, що ОСОБА_1 , вину у вчиненому визнає, вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері безпеки дорожнього руху, офіційно працює на посаді провідного інженера-програміста; відшкодував потерпілому шкода, відтак претензії до ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тому апеляційний суд приходить до висновку, що призначене покарання необхідно замінити на більш м`який вид стягнення у виді штрафу, оскільки це зможе повністю забезпечити мету адміністративного стягнення, сприяти виправленню особи та виконати превентивну функцію щодо вчинення нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рабіновича М.П. задоволити.

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 20 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП змінити у частині накладення стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

У решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.