Справа № 755/6515/24 суддя в І-й інстанції Курило А.В.
Провадження № 33/824/3141/2024 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 червня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 березня 2024 року серії ААД №861849 ОСОБА_2 , 14 січня 2024 року, приблизно о 15 годині 53 хвилин, керуючи транспортним засобом « Toyota Prado», номерний знак НОМЕР_1 , рухався Воскресенським проспектом, перехрестя з вулицею М. Кибальчича, у місті Києві, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, під час виникнення перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного об`їзду, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом « Volkswagen Jetta», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався попереду та повертав ліворуч, чим порушив п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України», за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, закрито за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалюючи постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про те, що із дослідженого у судовому засіданні відеозапису із DVD-R диску, який міститься у матеріалах справи, вбачається, що водій автомобіля «Volkswagen Jetta» здійснив маневр перестроювання в крайню ліву смугу та намагався здійснити поворот, не зайнявши завчасно крайню ліву смугу для повороту та не увімкнувши покажчик повороту. Також із відеозапису вбачається, що на перехресті, де дозволено розвороти, стоять два автомобіля у зустрічних напрямках, до них наближається автомобіль «Toyota Prado». В цей час водій автомобіля «Volkswagen Jetta», який стояв за перехрестям, різко почав повертати, а водій автомобіля «Tovota Prado», щоб уникнути зіткнення виїхав на розподільчу смугу, де відбулася дорожньо-транспортна пригода. У момент дорожньо-транспортної пригоди водій транспортного засобу «Volkswagen Jetta» стояв, а потім різко змінив напрямок руху, не увімкнувши показник повороту. З відеозапису, при по секундній зупинці відеозапису чітко видно, що автомобіль «Toyota Prado», номерний знак НОМЕР_3 , рухався не в крайній лівій смузі. Тільки перед самим зіткненням, для уникнення зіткнення, всупереч розумності (зміна напрямку в бік небезпеки) автомобіль «Тoyota Prado» змінював рух вліво.

ОСОБА_1 також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та вказує про те, що він не був попереджений належним чином про дату та час розгляду справи в суді. Про наявну постанову ОСОБА_1 дізнався під час апеляційного розгляду справи 16 травня 2024 року за апеляційною скаргою адвоката в інтересах ОСОБА_2 на постанову суду, якою потерпілий був визнаний невинним. У цей же день, ОСОБА_1 звернувся до суду про надання копії постанови, яку отримав 22 травня 2024 року.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Судом встановлено, що розгляд справи відбувся у відсутність потерпілого ОСОБА_1 . Копію оскаржуваної постанови потерпілий отримав 22 травня 2024 року, а апеляційна скарга подана ним 24 травня 2024 року.

За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку.

У судове засідання ОСОБА_2 та його захисник не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив перенести судовий розгляд на інший час, оскільки він перебуває у терміновому відрядженні, а його адвокат на лікарняному. Однак, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 суду не надав.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає можливим розгляд справи у відсутність потерпілого, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, в редакції закону на момент вчинення пригоди, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 зазначено, що він порушив п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У пункті 12.3 ПДР зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно з п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З відеозапису, який міститься у матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_2 рухався на автомобілі «Toyota Prado» прямо у другій смузі руху. Побачивши спереду транспортний засіб «Volkswagen Jetta», який рухався також у другій смузі, однак, з невеликою швидкістю, ОСОБА_2 розпочав маневр випередження даного автомобіля, перестроївшись в крайню ліву, тобто, третю полосу руху, з якої дозволено рух як ліворуч, так і прямо.

У той же час, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta», та рухаючись попереду, також у другій смузі руху, здійснив маневр повороту ліворуч з даної полоси руху, з якої заборонено здійснювати поворот.

Так, у відповідності до вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

У відповідності до вимог п. 9.4 Правил дорожнього руху подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру).

Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Зазначених вимог правил водій автомобіля «Volkswagen Jetta», не дотримався, здійснив поворот ліворуч з другої смуги руху, пересікаючи третю смугу. При цьому, сигнал повороту всупереч вимогам п. 9.4 Правил не був ввімкнений за 50-100 метрів, а зроблений на перехресті, в момент коли автомобіль «Volkswagen Jetta», минав як автомобіль, який стояв на лівій полосі руху з метою здійснити лівий поворот, так і автомобіль, який стояв на лівій полосі руху на дорозі з протилежним напрямком руху, з метою здійснення лівого повороту.

У пунктах 1.3, 1.4 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Отже, водій ОСОБА_2 , рухаючись у другій смузі руху та здійснюючи випередження автомобіля «Volkswagen Jetta» через третю полосу, мав розумні та об`єктивні очікування, що й інші учасники дорожнього руху, в тому числі, і водій автомобіля «Volkswagen Jetta» буде дотримуватись Правил дорожнього руху, а саме не буде здійснювати поворот ліворуч з полоси руху, з якої такий маневр заборонений. У даному випадку водій ОСОБА_2 не міг передбачити здійснення такого повороту автомобілем «Volkswagen Jetta», оскільки останній проїхав місце зупинки автомобіля, який з лівої полоси намагався повернути ліворуч та очікував припинення руху зустрічного транспорту.

У даному випадку водій автомобіля «Volkswagen Jetta» ОСОБА_1 маючи намір повернути ліворуч, зобов`язаний був завчасно ввімкнути сигнал лівого повороту, перестроїтись в крайню ліву смугу руху та зупинитись за транспортним засобом, який намагався здійснити лівий поворот.

За таких обставин, вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди відсутня, жодних правил дорожнього руху він не порушив.

Дорожньо-транспортна пригода сталась саме з вини водія автомобіля «Volkswagen Jetta» ОСОБА_1 , дії якого і перебувають в прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 подав клопотання про долучення висновку експерта № 4696 від 20 червня 2024 року ННЦ «Інститут судових експертиз імені засл. проф. Бокаріуса».

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта, оскільки ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи місцевим судом, а тому з об`єктивних причин не міг надати відповідний висновок суду.

У той же час, апеляційний суд відхиляє вказаний висновок, оскільки він не спростовує висновків місцевого суду, виходячи з наступного.

У вказаному висновку експерт зазначив, що водій ОСОБА_2 повинен був дотримуватися п.10.1 та 13.1 ПДР.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту зазначених норм закону, висновок експерта є одним з доказів, який не має переваги перед іншими доказами та оцінюється судом в сукупності зі всіма іншими доказами та обставинами справи.

Надаючи оцінку вказаному висновку експерта, апеляційний суд виходить з наступного.

Зі змісту наданого суду висновку вбачається, що експерт дійшов висновку, що у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Toyota Prado» ОСОБА_2 перед зміною напрямку свого руху не переконався в безпеці свого маневру, не дотримався безпечної дистанції відносно автомобіля «Volkswagen Jetta», що рухався попереду в попутному напрямку та почав знижувати швидкість для виконання маневру повороту ліворуч, в результаті чого відбулось зіткнення.

Апеляційний суд не погоджуються з вказаним висновком, оскільки у даному випадку поза увагою експерта залишились очевидні грубі порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Volkswagen Jetta», який, як було зазначено вище, здійснив поворот ліворуч з другої смуги руху, пересікаючи третю смугу. При цьому, сигнал повороту, всупереч вимогам п. 9.4 Правил дорожнього руху не був ввімкнений за 50-100 метрів, а зроблений на перехресті, в момент коли автомобіль «Volkswagen Jetta», минав як автомобіль, який стояв на лівій полосі руху з метою здійснити лівий поворот, так і автомобіль, який стояв на лівій полосі руху на дорозі з протилежним напрямком руху, з метою здійснення лівого повороту.

Тобто, водій автомобіля «Volkswagen Jetta» здійснив виїзд на полосу руху автомобіля «Toyota Prado» в місці та у спосіб, які явно протирічать вимогам правил і по суті є грубими порушеннями ПДР, що не давали водію ОСОБА_2 можливості передбачити здійснення такого маневру.

Отже, посилання експерта на недотримання водієм ОСОБА_2 дистанції та безпечної швидкості є безпідставним.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху, які б були в причинному зв`язку з пошкодженнями автомобілів, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що обґрунтовано встановлено місцевим судом.

Висновки суду відповідають обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, що є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення а постанови суду без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 245, 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити потерпілому ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв