Справа № 605/270/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" червня 2024 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №2 (м.Підгайці) відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

проживаючого в АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№162411 від 31 травня 2024 року, громадянин ОСОБА_1 у вищевказаний день близько 14 год. 44 хв., в с.Носів, Підгаєцької ОТГ Тернопільського району Тернопільської області, керував транспортним засобом «ВАЗ2107» державний номерний знак « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою прилада «Драгер», результат якого становив 1,23% проміле. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.130 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Змістом ч.1 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 в судові засідання неодноразово викликався, однак не з`явився, ігноруючи виклики до суду. В судове засідання призначене на 12 червня 2024 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про відкладення судового засідання, по стану здоров`я.

В судове засідання призначене на 27 червня 2024 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 не з`явився, вдруге подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку зі станом здоров`я, додавши при цьому до заяви витяг із медичної карти стаціонарного хворого №5112, з якого видно, що ОСОБА_1 з 04 квітня 2024 року по 10 квітня 2024 року перебував на лікуванні у КНП «ТОКПЛ» ТОР.

Тобто будь-яких належних та допустимих доказів поважності причин неявки ОСОБА_1 в судове засідання, суду вчергове останнім не подано.

Разом з тим з матеріалів справи видно, що 26 червня 2024 року ОСОБА_1 був у суді та знайомився з матеріалами справи.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч.1 ст.130 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за ч.1 ст.130 КУпАП не належить до цих випадків. Таким чином, суд вбачає за доцільне здійснити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 . Згідно ч.2 ст.268 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП працівником поліції до матеріалів справи додано: відеозаписи з портативного відеореєстратора працівника поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля, які містяться на DVD-R диску, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№2283024 від 31 травня 2024 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тестування на алкоголь №721 від 31 травня 2024 року, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів, встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечує. При спілкуванні, працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою прилада «Драгер», на що останній погодився. Результат такого огляду становив 1,23 % проміле алкоголю, при цьому зазначив що не вживав алкоголю, а такий результат через те, що він лікував зуби. З результатом проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, ОСОБА_1 погодився, що стверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою ПВСУ №18 від 19 грудня 2008 року) Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що жодних підстав ставити під сумнів зібрані та надані працівниками поліції докази щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає, а тому враховуючи особу винного, обставини, передбачені ст.ст.33-35 КУпАП, вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 33-35, 130 ч.1, 221, 251, 252, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в доход держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: Р. О. Горуц