СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/4976/24
пр. № 3/759/1985/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 28.02.2024 о 21 годині 35 хвилин керував автомобілем марки «Фольксваген» р.н. НОМЕР_1 , по Кільцевій дорозі навпроти вул. Зодчих, 30, в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння(різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Такі дії особою, яка склала протокол кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 28.02.2024 о 21 годині 35 хвилин, повторно протягом року, керував автомобілем марки «Фольксваген» р.н. НОМЕР_1 , по Кільцевій дорозі навпроти вул. Зодчих, 30, в м. Києві, не маючи права керування таким ТЗ, чим порушив п 2.1а ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

04.04.2024 постановою Святошинського районного суду м. Києва дані протоколи відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи сповіщався засобами зв`язку. Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розгляд справи про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про судовий розгляд справи стосовно неї. В своїх рішеннях у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України" ЄСПЛ наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити всіх заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, зафіксованими у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД № 727171, від 28.02.2024, ААД 727172 від 28.02.2024, відеозаписом з боді камери поліцейського № 472543, 472543, направленням на огляд водія від 28.02.2024, постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 29.05.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу та позбавлення права керування на 1 рік, постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 06.04.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу та позбавлення права керування на 1 рік, постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 12.10.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 10 діб, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу та позбавлення права керування на 10 років.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5, 2.1а ПДР України та його дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП вірно.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, одне із яких є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкцій частини 3 статті 130 та частини 5 статті 126 КУпАП.

Згідно ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкція частини 3 статті 130 КУпАП передбачає більш суворе стягнення, тому суд вважає за можливе призначити стягнення, застосувавши санкцію даної статті.

Суддею не застосовується до ОСОБА_1 додатковий вид стягнення - конфіскація транспортного засобу, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення транспортний засіб «Фольксваген» р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 .

Також, при призначені остаточного стягнення особі, яка вчинила правопорушення, суд враховує, що ОСОБА_1 допустив грубе порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 2 ст. 30 КУпАП встановлено максимальну межу при застосуванні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у виді 10 років.

Згідно ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Тобто, особі за «сукупністю» може бути призначено стягнення, яке фактично перевищує межі санкції ст. 130 КупАП та, відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП, перевищує граничний розмір покарання, передбачений у Загальній частині вказаного Кодексу.

Так, у частині другій статті 30 КУпАП визначаються строки накладення вказаного адміністративного стягнення: до трьох років - за грубе або повторне порушення громадянином порядку користування правом керування транспортним засобом; до десяти років - за систематичне порушення громадянином порядку користування правом керування транспортним засобом.

В частині третій статті 30 КУпАП закріплено порядок застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом за наявності таких умов: а) особа була позбавлена права керування транспортним засобом; б) до закінчення строку дії такого стягнення вчинила нове адміністративне правопорушення; в) за таке правопорушення застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Тобто частиною третьою статті 30 КУпАП передбачено таке правило застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом: (1) застосовується стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом за вчинення нового адміністративного правопорушення; (2) до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення, призначеного за вчинення попередніх адміністративних правопорушень; (3) загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Вказана норма стосується виключно адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, та не поширюється на випадки застосування до особи інших видів стягнень, що передбачені у санкції статті 130 КУпАП, зокрема, арешту.

Крім того, ККС ВС вказав, що враховуючи системні зв`язки між положеннями частин другої та третьої статті 30 КУпАП, можливо зробити висновок, що законодавство України не забороняє суду визначати загальний строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, виходячи за межі строку цього стягнення, передбаченого у частині другій цієї статті.

При цьому, ККС ВС зауважив, що розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, у тому числі під час застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, загальний розмір якого визначено у частинах другій та третій статті 30 КУпАП.

Цього ж підходу щодо застосування норм ст. 30 КУпАП виходячи зі змісту постанові від 02.12.2021 у справі №755/12344/21 притримується і КАС.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Враховуючи, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2023 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, яке він фактично не відбув (невідбута частина стягнення складає 9 років 5 місяців 18 днів), постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 06.04.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено додаткове стягнення у виді 1 року позбавлення права керування ТЗ (невідбута частина стягнення складає 7 місяців 6 днів), постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 29.05.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено додаткове стягнення у виді 1 року позбавлення права керування ТЗ (невідбута частина стягнення складає 8 місяців 28 днів) суд, на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, за принципом повного складання невідбутих частин строків призначених додаткових стягнень у виді позбавлення права керування ТЗ, оскільки, вказані правопорушення були вчиненні ОСОБА_1 , до закінчення строку дії таких стягнень, вважає за необхідне до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуті стягнення, накладені на ОСОБА_1 , враховуючи дану постанову, що загалом становить 120 (двадцять) років 8 (вісім) місяців 1 (один) день.

На підставі викладеного й ч. 3 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 27, 30, 33, 36, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КпАП України, та накласти адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу, який не є у приватній власності порушника.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП шляхом приєднання до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного даною постановою, невідбуте стягнення, накладене на ОСОБА_1 постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2023, постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 06.04.2023, постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 29.05.2023, накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно визначивши загальний строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами 20 (двадцять) років 8 (вісім) місяців 1 (один) день.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 605 гривень 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя М.Ф. Сенько