Справа № 761/9506/24 Головуючий в суді І інстанції - Аббасова Н.В.
Провадження № 33/824/2788/2024 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Тищенка Р.П., представника Управління патрульної поліції в м. Києві -Майорової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24.02.2024 о 16 год. 40 хв. в м. Києві по проспекту Перемоги, 34, керував транспортним засобом «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alcotest 6820, прилад ARHK 0565, проба позитивна 2,38 ‰, порушивши своїми діями вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 24.02.2024 року о 16 год. 40 хв., в м. Києві по проспекту Берестейському, 34, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з металевим відбійником, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, порушивши таким чином вимоги п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У апеляційній скарзіОСОБА_1 вказано, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що в порушення встановленої процедури поліцейський не запропонував йому пройти огляд в медичному закладі, після того як почув фактичну незгоду з результатами проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом. Крім того, з відеозапису також вбачається, що поліцейський навіть не запитав чи згодний водій з результатами «Драгера», а також не роз`яснив його права. Вказує, що відсутність в матеріалах справи зафіксованої згоди (незгоди) водія з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу є порушенням порядку проведення такого огляду, внаслідок чого він має бути визнаний недійсним. Також зазначив, що підписав результат огляду за допомогою приладу «Драгер» та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не через його згоду з результатами, а через те, що поліцейський сказав, що підписання є свідченням згоди на його проведення. Додатково зазначив, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки в ньому навіть не зазначено, які ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у водія під час зупинки транспортного засобу, а долучений відеозапис не може вважатися таким, що у належний спосіб фіксує обставини проходження огляду, оскільки на відеозаписі не зафіксовано роз`яснення особі порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, його право відмовитися від проходження будь-якого огляду, його права, передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП, що дало б можливість переконатися у послідовності дій поліцейського. За таких обставин просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постанова в частині визнання його винуватим та притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 не оскаржується.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили задовольнити;

представника УПП в м. Києві Майорової Н.В., яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , просила залишити постанову суду першої інстанції без змін;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 18.04.2024р. в частині визнання ОСОБА_1 винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 не оскаржується.

Висновки судді про доведеність події правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, наведених у постанові та доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами. На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням на нього стягнення за цією статтею.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР, оскільки керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки.

Доводи апеляційної скарги в частині неповноти з`ясування обставин адміністративного правопорушення не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що розгляд справи проведений із належною повнотою, а висновки судді належним чином мотивовані.

Доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції встановленого порядку направлення водіїв на проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки поліцейськими не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, не грунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, в ході спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, останніми у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, про що йому було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 погодився. За результатами огляду за допомогою приладу «Drager» встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 2,38%. Також з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду проведеного на місці зупинки та не висловлював будь - яких зауважень з цього приводу. Вказана обставина також підтверджується Актом огляду (а.с.5), з якого вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду за допомогою приладу Драгер, що засвідчив власним підписом.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 було проведено відповідно до вимог чинного законодавства, за результатами такого огляду було встановлено, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння на момент керування ним транспортним засобом. Суд також звертає увагу, що згода ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду на місці зупинки була доволі чіткою та такою, що не ставила її під сумнів.

Суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що згода ОСОБА_1 з результатами огляду не зафіксована, оскільки це спростовується матеріалами справи. Так, відповідно до відеозапису з бодікамери працівників поліції, вони запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», після проходження такого огляду результат тесту показав 2,38% (а.с.4), з яким ОСОБА_1 погодився, підписав протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду, будь-яких зауважень при цьому не висловлював.

Доводи апеляційної скарги щодо нероз'яснення працівниками поліції можливості пройти медичний огляд в закладі охорони здоров'я є безпідставними. Дані доводи також спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з бодікамери працівників поліції. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пропонували проїхати до закладу охорони здоров'я для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, однак він відмовився та погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки. Крім того, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 зазначав про те, що він обізнаний з порядком проведення огляду, оскільки така ситуація у нього сталася вже вдруге. Відтак, працівниками поліції повністю було дотримано процедури проведення огляду відповідно до ст.266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вини ОСОБА_1 , не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 24.02.2024р. серії ААД №031220, він містить дату, час, місце його складання, виклад фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення, зазначення статті та частини статті, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності. Відтак, відповідно до положень ст.251 КУпАП, викладені в протоколі фактичні дані вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, щодо відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення зазначення ознак алкогольного сп`яніння, на підставі яких було проведено огляд, суд звертає увагу на те, що оскільки протокол складений за порушення п.2.9 а. ПДР, тобто за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, такі ознаки були вказані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, що не є порушенням та не може бути підставою для визнання результатів огляду недійсними.

Також не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис з бодікамери працівників поліції не містить даних про роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав. Так, відповідно до вказаного відеозапису, працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права, запропонували пройти огляд на місці зупинки на що він погодився і пройшов його, в подальшому висловив свою згоду з результатами проведеного огляду. Суд звертає увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не було висловлено про будь-яких зауважень. Також, як встановлено з пояснень працівника поліції, наданих в судовому засіданні, ними було роз`яснено ОСОБА_1 його права та порядок проведення огляду, було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров'я, на що він відповів що йому байдуже, зім'яв та викинув свій екземпляр протоколу про адміністративне правопорушення.

Надані ОСОБА_1 докази та наведені аргументи не указують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення, а також на наявність підстав для закриття провадження у справі.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька