БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/710/24
Провадження № 3/730/358/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_1

захисника - адвоката Биковця В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого й проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 29 травня 2024 року о 23-55 год у м. Борзна по вул. Красносільського керував автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, результат освідування позитивний, що підтверджено висновком КНП «Борзнянська міська лікарня» №7 від 30.05.2024р., чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, часу і місце розгляду справи за адресою місця проживання, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутність чи її відкладення не подав, проте надав письмові пояснення щодо протоколу від 03.06.2024р. Тому, з огляду на зазначені обставини, суд вважає за можливе провести розгляд даної адміністративної справи в межах наявних доказів у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, участь якої відповідно до ст.268 КУпАП не є обов`язковою, що не є порушенням прав цієї особи, передбачених ст.268 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зазначених письмових поясненнях ОСОБА_2 винним себе у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, посилаючись на порушення працівниками поліції та закладу охорони здоров`я його прав: всупереч вимог ст.254 КУпАП копія наданого йому поліцейським протоколу була неякісною, а отже не вручалась і була отримана ним лише в суді; порушено вимоги законодавства, які регламентують процедуру проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки працівники поліції не склали в установленому порядку акт огляду на предмет наявності ознак алкогольного сп`яніння та направлення на освідування у медичному закладі; огляд у медичному закладі проводився невідомою особою жіночої статі, мундштук на газоаналізаторі при ньому не розпаковувався, а лікар весь час сидів до нього спиною, не спілкувався й ніяких дій по освідуванню не робив.

Захисник у судовому засіданні просив провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із вищевказаних підстав.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом вимог ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з приписами ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ч.1-5 ст.266 КУпАП,Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція №1452), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок №1103), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.02.2008р., при наявності до того підстав огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №253447 від 30.05.2024р., ОСОБА_2 29 травня 2024 року о 23-55 год у м. Борзна по вул. Красносільського керував автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, результат позитивний 0,7‰, що підтверджено висновком №7, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

Від дачі пояснень у даному протоколі ОСОБА_2 відмовився, проте його підписав і будь яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції притягуваний не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

На дослідженому відеозаписі з технічного засобу зафіксовано процедуру зупинки працівниками патрульної поліції автомобіля з непідсвіченим у темну пору доби заднім номерним знаком під керуванням ОСОБА_2 , у якого при спілкуванні виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з ротової порожнини; на вимогу працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера чи в медичному закладі ОСОБА_2 виявив бажання освідуватися в лікарні, куди його й доставили правоохоронці; огляд ОСОБА_2 лікарем-наркологом показав наявність у водія стану алкогольного сп`яніння; при цьому, як при спілкуванні з поліцейськими, так і з лікарем-наркологом, ОСОБА_2 не заперечував вживання спиртних напоїв; надалі поліцейським на ОСОБА_2 було складено адмінпротокол за ст.130 КУпАП і повідомлено про відсторонення від керування транспортними засобами.

Перебування ОСОБА_2 у нетверезому стані під час керування автомобілем також підтверджується відповідним висновком та актом лікаря-нарколога КНП «Борзнянська міська лікарня» ОСОБА_3 №7 від 30.05.2024р., згідно з якими в ОСОБА_2 встановлено стан алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Міщенко Ю.М. 18.07.2020р. отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорій «В,В1,С,С1».

Відтак, заперечення винуватості ОСОБА_2 у письмовому поясненні, а його захисником у судовому засіданні, суд вважає необгрунтованими й розцінює їх як намір уникнути від встановленої законом відповідальності за вчинене діяння.

Так, підставою для зупинки працівниками поліції ОСОБА_2 було керування ним автомобілем у темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком, про що поліцейським було повідомлено водію і що відповідає вимогам ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Посилання ОСОБА_2 та його захисника на відсутність акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення до медичного закладу на освідування, не впливають на прийняття рішення по суті розгляду справи, так як не є тими порушеннями, які змінюють суть вчиненого проступку та виправдовують дії водія.

Характерно, що згідно відеозапису на вимогу правоохоронців ОСОБА_2 добровільно погодився проходити медичне освідування саме в лікарні, що не потребувало складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який використовується при освідуванні на місці зупинки поліцейським, а направлення поліцейського ОСОБА_4 водія ОСОБА_2 до закладу охорони здоров`я наявне в наданих КНП «Борзнянська МЛ» матеріалах.

Копія протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським вручена ОСОБА_2 , про що відображено на відеозаписі й водій власноручно написав у протоколі та свідчить про дотримання вимог ст.254 КУпАП.

Не заслуговують на увагу й доводи ОСОБА_2 та його захисника про проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я неуповноваженою особою.

Зокрема, відеозаписом з бодікамери поліцейського зафіксовано, що при проведенні процедури освідування ОСОБА_2 були присутні як лікар-нарколог, так і медсестра, роль якої зводилась до виконання за дорученням лікаря суто технічних допоміжних функцій (вимірювання пульсу, артеріального тиску, надання газоаналізатора для продуву); натомість за вказівкою лікаря-нарколога ОСОБА_2 виконував різні рухові тести і той був оглянутий безпосередньо самим лікарем, яким за наслідками повного освідування й був складений висновок про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, що також узгоджується зі змістом заяви ОСОБА_3 від 26.06.2024р. Даний огляд лікарем-наркологом проведено у межах двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і вказаний висновок ОСОБА_2 у встановленому законодавством порядку не оскаржений.

Тому, відсутні підстави вважати, що роль лікаря-нарколога ОСОБА_3 при проведенні зазначеного медичного освідування ОСОБА_2 була пасивною й той був обстежений неуповноваженою особою, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на прилад «Алконт 01су» зав.№1178-08 у КНП «Борзнянська міска лікарня» є чинним, процес підготовки приладу до тестування відображений на відеозаписі, а відтак судом не встановлено порушень норм законодавства, як то вважає сторона захисту.

Крім того, як вбачається зі змісту акту медичного огляду №7, стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 був установлений комплексно за двома критеріями: 1/детально описаними лікарем-наркологом клінічними ознаками (замкнутість, загальмованість, змазаність і млявість мови, розширені зіниці очей, порушення рухової сфери, нестійкість ходи, тремтіння пальців рук, запах перегару з рота); 2/технічним засобом «Алконт 01су», показник якого в 0,7‰ перевищує визначений законодавством рівень у 0,2‰ алкоголю в крові й знаходиться поза межами похибки приладу. При цьому, саме лікар є фахівцем в галузі наркології, який у силу своєї освіти та спеціалізації за відповідними медичними критеріями визначає наявність чи відсутність в особи стану алкогольного сп`яніння.

Вищенаведене спростовує твердження сторони захисту про порушення використання газоаналізатора при встановленні у ОСОБА_2 стану алкогольного сп`яніння та часткову неправильність складеного лікарем-наркологом акту освідування.

Натомість ОСОБА_2 у разі незгоди з результатами медичного огляду не був позбавлений можливості здати біологічне середовище для проведення відповідного дослідження, але цим правом не скористався.

Отже, з огляду на приписи ст.251 КУпАП вищезазначені протокол про адміністративне правопорушення (який є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій), письмові документи, відеозапис з технічного запису та пояснення самого притягуваного про вживання алкогольних напоїв з наступним керуванням автомобілем є належними й допустимими доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Принагідно слід зауважити, що судом не вчинялось дій, спрямованих на самостійне витребування додаткових доказів, що давало б підстави сумніватися в безсторонності суду, оскільки пропозиція органу поліції надати новий диск із належно відтворюваним відеозаписом події була обумовлена технічною неможливістю зчитування всіх файлів, що містилися на вже доданому до протоколу електронному носії інформації. При цьому, один і той же електронний документ може існувати на різних носіях, і всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення. Тому ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Оспорюючи ж законність проведення процедури медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, сторона захисту не повинна заперечувати необхідності отримання всіх первинних документів, які слугували підставою для видачі висновку про перебування водія в стані сп`яніння.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п.5 ст.8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968р., яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974р., із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух, від 01.05.1971р., зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50г чистого алкоголю на літр крові або 0,25мг на літр повітря, що видихається.

Дана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у видихуваному повітрі водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено показник рівня алкоголю не більше 0,2‰.

Одночасно суд констатує, що вимога п.1.3 Правил дорожнього руху зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Також суд зауважує, що п.2.9а Прави дорожнього руху є імперативною нормою, яка категорично забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні в справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що з огляду на стандарт «доведеності вини поза розумним сумнівом» у діях ОСОБА_2 було встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,і він підлягає адміністративній відповідальності.

При накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення суд з огляду на приписи ст.33 КУпАП враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, його особу та майновий стан, наявність посвідчення водія.

Тому, з урахуванням вищевказаних обставин справи, з метою виховного впливу та запобігання скоєння аналогічних правопорушень в подальшому, до ОСОБА_2 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобамий дана санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною.

Одночасно суд констатує, що ст.30 КУпАП не перешкоджає застосування судами адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами навіть щодо осіб, які вже були позбавлені такого права або не мають посвідчення водія, оскільки в законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде про право керування транспортним засобом, яке набагато ширше від визначення поняття посвідчення водія.

Вищенаведений висновок суду грунтується на правовій позиції, викладеній у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 04 вересня 2023 року в справі №702/301/20 за схожих правовідносин, яку в силу засади верховенства права можливо застосувати й у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню 605,60 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 23, 30, 33, 40-1, 130, 245, 251, 252, 266, 268, 276, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. В разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення штраф стягується в подвійному розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Вилучене у ОСОБА_2 посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 18.07.2020р. залишити в уповноваженому органі Національної поліції.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець