Справа № 446/1493/24 Головуючий у 1 інстанції: Котормус Т. І.
Провадження № 33/811/1766/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника адвоката Багрія О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Багрія Олега Любомировича на постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 адміністративний штраф в розмірі 17000.00 (сімнадцять тисяч гривень) (стягувач Держава) на розрахунковий рахунок UA0013001, отримувач ГУК Львів/Львівська область, Код отримувача: , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету:21081300.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (стягувачом є Державна судова адміністрація) у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) на розрахунковий рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за , Банк отримувача (ГУДКСУ): Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Згідно з постановою судді, 06.07.2024 о 03:28 год., по площі Єдності в смт. Новий Яричів, Львівського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "BMW X1" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» за допомогою спеціального технічного засобу алкотестер Драгер 6820, з результатом огляду 0,87 проміле.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Багрій О.Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою провадження закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що на відеозаписах не зафіксовано, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом.

Звертає увагу на те, що використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі проведено із порушенням застосування алкотестера Драгер 6820, оскільки згідно інструкції про використання такого, вказаний пристрій заборонено використовувати у приміщеннях в яких наявні пари алкоголю чи розчинників (дезінфікуючих засобів).

Заслухавши виступ особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Багрія О.Л., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 752119 від 06.07.2024, який складено інспектором СРПП ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області Шеремета І.Б. про те, що 06.07.2024 о 03:28 год., по площі Єдності в смт. Новий Яричів, Львівського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "BMW X1" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» за допомогою спеціального технічного засобу алкотестер Драгер 6820, з результатом огляду 0,87 проміле;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.07.2024 складеним лікарем-наркологом ОСОБА_2 , 06.07.2024 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001953 від 06.07.2024, ОСОБА_1 06.07.2024 о 04:29 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду, який проведено за допомогою спеціального технічного пристрою Драгер 6820, склав 0.87% проміле.

- відеозаписами місця події з нагрудної камери поліцейського.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог 2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Перевіряючи доводи апелянта про те, що на відеозаписах не зафіксовано, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом то апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими, та погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що на відеозаписі №2 видно, що працівник поліції підходить до автомобіля "BMW X1" д.н.з. НОМЕР_1 , де на водійському сидінні знаходиться ОСОБА_1 (00:15 хв.). Працівником поліції було проведено поверхневий огляд автомобіля на заборонені предмети, після чого у нього виникла підозра, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, на що водій сказав, що ні (2:23 хв.). Згодом водію ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці або проїхати у найближчий медичний заклад, на що останній погодився (2:48 хв.).

Крім цього, весь час працівники поліції звертались до ОСОБА_1 саме як до водія вказаного автомобіля, але жодних зауважень чи заперечень щодо керування ним транспортним засобом останній не висловлював.

Не заслуговують на увагу і доводи захисника про те, що згідно інструкції про використання алкотестера Драгер 6820, вказаний пристрій заборонено використовувати у приміщеннях в яких наявні пари алкоголю чи розчинників (дезінфікуючих засобів), так як використання попередньо герметично запечатаного мундштуку унеможливлює додавання домішок під час здійснення тесту.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах справи доказами не підтверджуються, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, при цьому, апелянт оцінює ці докази вибірково, ігноруючи при цьому їх сукупність.

Категоричне невизнання ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд розцінює як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

Тому підстав для скасування постанови судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 листопада 2024 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Багрія Олега Любомировича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк