СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/4735/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставлено в вину те, що він 15.06.2024 о 00:56 год. у м. Києві по вул. Булаховського, 5, керував автомобілем "Тойота" р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкірного покриву, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився.

В судовому засіданні адвокат Раковець О.О. просила закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол складено безпідставно, оскільки останній не керував транспортним засобом, а санкція статті передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Постановою Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До протоколу про адміністративне правопорушення не надано належних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутні.

З оглянутого в судовому засіданні DVD-R - дисків не вбачається, факту зупинки автомобіля "Тойота" р.н. НОМЕР_1 .

Також, як вбачається з даних нагрудної боді-камери працівника поліції, на відеозаписі не зафіксовано факту будь-якого руху автомобіля "Тойота" р.н. НОМЕР_1 , та не зафіксовано особи, яка керувала даним автомобілем.

Будь-які інші докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, суду не представлено.

Оцінивши наявні докази в їх сукупної та взаємозв`язку та положення ст. 62 Конституції України, суддя вважає недоведеним те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а тому його звинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним належними та допустимими доказами.

Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт порушення ОСОБА_1 , Правил дорожнього руху України, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.247, 283, 284, 285 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Ф. Сенько