Справа 333/4278/24
Провадження 3/333/1986/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Запоріжжя, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2024 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме: ображав останню нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.

Санкція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,- суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Зважаючи на характер та суворість вказаних адміністративних стягнень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП вважаю, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав та пояснив, що дійсно 21.04.2024 року, посварився з матір`ю ОСОБА_2 з приводу лікування брата, який страждає на психічне захворювання. Заявив про щире розкаяння.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно її сина ОСОБА_1 .

Зазначила про те, що під час сварки син був у збудженому стані та вона вважала за потрібне госпіталізувати його до психіатричної лікарні, на що той не погоджувався. Тому вона викликала працівників поліції та прохала їх в цьому допомогти. На цей час відносини між ними добрі, просить не застосовувати до її сина адміністративне стягнення, так як цей штраф вона і сама буде сплачувати, тому що син майже ніде не працює. Вказує, що фактично, коли викликала працівників поліції було на меті лише надання психіатричної допомоги сину, а ніяк не притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім пояснень потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на думку суду, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- даними, встановленими у протоколі про адміністративне правопорушення: серії АА №348827 від 21.04.2024 року, згідно яких встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- даними термінового заборонного припису стосовно кривдника від 21.04.2024 року серії АА №301501;

- даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, згідно яких ОСОБА_2 поводить себе дуже агресивно.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86). Зазначені вище докази вважаю, що відповідають вказаним критеріям.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства.

При вирішенні питання щодо накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, стан його здоров`я, ступінь вини, майновий стан.

Приймаючи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини, враховуючи відсутність негативних наслідків від скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, позицію потерпілої, суддя вважає за можливе на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 173-2 ч. 1, 276-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Р.С. Холод