ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 615/1631/24 Суддя суду 1 інстанції: Логвінов А.О.
Провадження №: 33/818/1761/24 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Делії В.М., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника ОСОБА_2 на постанову Валківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, що працює водієм, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

Судовим розглядом суду першої інстанції встановлено, що 12 серпня 2024 року о 10 год 56 хв на автодорозі М03 на 429 км СП «Валки» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Insignia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, результат якого показав 0,44 ‰. Таким чином, водій порушив п. 2.9.«а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 106917 від 12 серпня 2024 року, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, із змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, що підтверджується його підписом у протоколі, а також у графі пояснення по суті порушення зазначив, що згоден;

- рапортом інспектора взводу № 2 роти № 6 батальйону № 3 Управлінні патрульної поліції в Харківській області Кіяшка Владислава Володимировича від 12 серпня 2024 року, відповідно до якого, під час несення служби на СП «Валки» на автодорозі М03 на 429 км приблизно о 10 год 56 хв екіпаж 0311 зупинили транспортний засіб Opel Insignia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», яким керував ОСОБА_1 . У ході спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, на що водій погодився, результат тесту показав 0,44 ‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат якого показав 0,44 ‰, з результатом ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом у акті огляду;

- роздруківкою з приладу Drager Alcotest 6820, відповідно до якої 12 серпня 2024 року об 11 год 03 хв проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат якого показав 0,44 ‰, яка також підписана ОСОБА_1 ;

- відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що працівник поліції зупиняє транспортний засіб Opel, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . У подальшому, у ході спілкування, працівник поліції повідомляє водію транспортного засобу, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest, на що водій погоджується. Результат огляду показав 0,44 ‰. Будь-яких зауважень або заперечень щодо результату огляду водій не зазначає.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в інтересах ОСОБА_1 його захисник Делія В.М. подав апеляційну скаргу, яка містить прохання скасувати постанову Валківського районного суду Харківської області від 19.11.2024 року у справі №615/1631/24, та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, зокрема, що водій не вживав алкогольних напоїв того дня, виникають сумніви у правильності результатів драгер-тесту, а ОСОБА_1 не було роз`яснено його право пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, в чому вбачає порушення встановленого порядку проходження водіями огляду на стан сп`яніння.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, що притягується до адміністративної відповідальності, та її захисник підтримували вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового засідання, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Процедура проведення поліцейським огляду водія на стан сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судовим розглядом суду першої інстанції встановлено, що 12 серпня 2024 року о 10 год 56 хв на автодорозі М03 на 429 км СП «Валки» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Insignia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, результат якого показав 0,44 ‰. Таким чином, водій порушив п. 2.9.«а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Внаслідок зазначених подій поліцейськими складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №106917 від 12.08.2024 р.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , містить усю необхідну інформацію, зокрема про результати огляду на стан сп`яніння правопорушника, а також про суть правопорушення.

До доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його право пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, в чому захисник вбачає порушення встановленого порядку проходження водіями огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції ставиться критично з огляду на те, що у дослідженому в судовому засіданні відеозаписі з бодікамери поліцейського чітко зафіксовано, як водій погодився з результатом огляду та жодним чином не заперечував проти такого результату (11:03:59).

Відповідно до п. 7 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

З наведеного положення випливає, що огляд у медичному закладі проводиться у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду. Однак судом апеляційної інстанції з`ясовано, що ОСОБА_1 фактично не було виражено незгоди з результатом огляду. Виходячи з цього, суд доходить висновку, що порушення права водія на огляд на стан сп`яніння у медичному закладі у ситуації, що розглядається, не мало місця, а доводи апелянта є необґрунтованими.

Проведений огляд показав результат 0,44 проміле. З відеоматеріалів чітко вбачається, що правопорушник повністю погоджується з результатами огляду і не заперечує їх, а жодних зауважень щодо недовіри результатам проведеного огляду чи щодо бажання пройти повторний огляд в лікарні не було заявлено.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, у зв`язку з чим апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 , склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним, залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та є потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Валківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2024 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника правопорушника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило