Провадження №: 3/755/5172/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2024 р. суддя Днiпровського районного суду м. Києва Марченко М.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Сироватки В.В., розглянувши справу про адмiнiстративне правопорушення, що надiйшла з 5-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) Управління стратегічних розслідувань в м.Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої у ТРК «Київ» випусковим режисером, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за ч.1 ст.172-6 КУпАП,-

встановив:

Згідно з даними протоколів про адміністративні правопорушення №809, №810 від 13.08.2024 року: « ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу комунікаційного та інформаційного забезпечення Міністерства у справах ветеранів України, будучи державним службовцем категорії «в», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимоги ч.2 -7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» та вимоги абз. 1 ч.2 ст.045 ЗУ «Про запобігання корупції», 20.12.2023 року припинивши діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 19.02.2024 року о 14 годині 52 хвилини несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у власному персональному електронному кабінеті та 20.12.2023 року припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій місцевого самоврядування, 24.07.2024 року о 14 годині 56 хвилин несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий рік 2023 рік (після звільнення) шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у власному персональному електронному кабінеті.

Прокурор в судовому засіданні просив суд визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, при цьому зазначив, що відповідно до наказу Міністерства у справах ветеранів України № 1013-к від 22.09.2023 року «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста Відділу комунікаційного та інформаційного забезпечення з 27.09.2023 року, яка згідно посади є суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимоги ч.2 -7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» та вимоги абз. 1 ч.2 ст.045 ЗУ «Про запобігання корупції». В подальшому, відповідно до наказу Міністерства у справах ветеранів України № 1115-к від 19.12.2023 ОСОБА_1 звільнилась з посади головного спеціаліста Відділу комунікаційного та інформаційного забезпечення з 20.12.2023 року за власним бажанням. Згідно до пункту 2 частини 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 23.07.2021 № 449/21 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 987/36609, який набрав чинності 01.12.2021, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Разом з тим, ОСОБА_1 20.12.2023 року, припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) протягом 30 календарних днів, тобто до 19.01.2024 року. ОСОБА_1 , 20.12.2023 припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування була зобов`язана до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2024 року, подати в установленому частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку Декларацію за 2023 рік. Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), лише 19.02.2024 року о 14:52, а отже несвоєчасно. Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала Декларацію за 2023 рік лише 24.07.2024 року о 14:55, тобто також не своєчасно. Згідно послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчиняла ОСОБА_1 за період з 19.12.2023 року по 19.02.2024 року, остання вхід до Реєстру не здійснювала. Дата реєстрації у Реєстрі -07.11.2023 року. Відповідно до послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчиняла ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 року по 29.07.2024 року, остання розпочала вчиняти дії у Реєстрі направлені на заповнення/перегляд розділів документа -d58ae9f3-8258-48ff-8e74-9Ь61 ?4002567 лише 24.07.2024 року. Дата реєстрації у Реєстрі - 07.11.2023 року. А тому, у зв`язку з наведеним просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушенні визнала частково, не заперечуючи факту подачі нею електронної декларації несвоєчасно, пояснила, що була несвоєчасно проінформована про необхідність її подання, при цьому будь якого умислу на порушення корупційного законодавства, а також на приховування своїх статків та майна не мала.

Суд, враховуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали об`єднаних адміністративних справ, приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки об`єднані матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів того, що в діях останньої вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із протоколами про про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №809 та №810 від 13.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , несвоєчасно, без поважних причин, 19.02.2024 року о 14 год. 52 хв., подала декларацію особи, що припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) та 24.07.2024 року о 14 год. 56 хв. щорічну декларацію за 2023 рік.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з урахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП є правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Така ж позиція підтверджена і Київським апеляційним судом в постановах від 25.02.2019 року у справі № 761/34041/18, від 31.01.2018 року у справі № 752/15993/17, від 05.02.2018 року у справі 758/8717/17.

Разом з тим, матеріали провадження не містять доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , мала умисел, направлений на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

Отже, у даному випадку відсутність у ОСОБА_1 умислу, направленого на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 172-6, 245, 247, 251, 252, 278, 280 КУпАП, суддя,-

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: