ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/13422/23

3/522/130/24

28 червня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника, адвоката Єлуашвілі І.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, (далі КУпАП),-

ПОСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси з УПП в Одеській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 027023 від 02.07.2023 р., складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_1 , 02.07.2023р., о 22 годині 05 хвилин, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, керував автомобілем «OPEL INSIGIA», державний номерний НОМЕР_1 , по вул. Каманіна,21 у м.Одесі з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю. Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатора Drager Alcotest 7510 ARLM 0412, з результатом був не згоден. Пройти огляд в закладі охорони здоров`я відмовився, результат огляду на місці зупинки транспортного засобу 0,92 проміле, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що адміністративного правопорушення він не вчиняв, оскільки не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. 02.07.2023р. о 22 годині 05 хвилин по вул. Каманіна,21 у м.Одесі він дійсно був зупинений працівниками поліції, які запідозрили, що він керує автомобілем у стані сп`яніння та відсторонили його від керування. На вимогу поліцейського він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, з результатами якого був не згодний, а тому виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у медичній установі, але хотів поїхати туди на своєму автомобілі, на що йому було відмолено та запропоновано поїхати до медичної установи тільки на автомобілі патрульної поліції. Він вимагав, щоб спочатку йому була надана можливість передати керування його автомобілем уповноваженій ним особі, але це залишилося поза увагою поліцейських. У той час коли він самостійно знайшов сторонню особу, яка зможе перепаркувати його автомобіль, щоб він не заважав руху іншим транспортним засобам та був готовий їхати з працівниками поліції до медичного закладу, працівники поліції у цьому йому відмовили. Свою відмову вони аргументували тим, що вже почали складати щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. В подальшому він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, де стану сп`яніння у нього не виявлено, у зв`язку з чим провадження у вказаній справі він просив закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, на адресу суду надійшло клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на численні порушення норм КУпАП, Закону України «Про національну поліцію» які були допущені працівниками поліції під час зупинки ОСОБА_1 його перевірки та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши справу, заслухавши особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши всі докази, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена: Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі- Інструкція); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103 (далі - Порядок).

Так, згідно з п.2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.6 Розділу Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.3 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що правопорушник має, по-перше, керувати транспортним засобом, а по-друге відмовитися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 027023 від 02.07.2023 року, командиром роти 7 батальйону 1 полку УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції Колісніченко Сергієм Дмитровичем його складено за порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак в ході розгляду вказаної справи судом не встановлено порушення ОСОБА_1 вищезазначеного пункту Правил дорожнього руху, а саме факту відмови ОСОБА_1 виконати вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Так, ОСОБА_1 не заперечує факт керування ним відповідним транспортним засобом, але наполягав на тому, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, але бажав поїхати туди на своєму автомобілі, однак у зв`язку з тим, що працівники поліції йому в цьому відмовили та наполягали на його доставці туди на своєму автомобілі він був вимушений знайти сторонню особу з метою перепаркувати свій автомобіль, для того щоб він не заважав іншим учасникам дорожнього руху, оскільки був відсторонений працівниками поліції від його керування. Коли ОСОБА_1 знайшов таку особу та перепаркував свій автомобіль, на що було витрачено 11 хвилин то звернувся до працівників поліції щоб поїхати до медичного закладу на автомобілі працівників поліції, однак працівниками поліції в цьому йому було відмовлено.

Вказані обставини підтверджуються висновком службового розслідування дисциплінарної комісії Головного управління Національної поліції в Одеській області від 12.07.2023р. відносно ОСОБА_1 та долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відео з місця події.

Таким чином ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та п.2.5 Правил дорожнього руху не порушував.

Отже, за наявності таких суттєвих сумнівів щодо достовірності наведених доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходить з презумпції невинуватості.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно норм КУпАП, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд не вбачає достатніх доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно нього підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 7, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: К.О.Лагода