Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
26.04.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі суддіФазикош Г.В., розглянувши в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2023,
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 28.09.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.
В оскарженій постанові судді від 28.09.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
10.07.2023 року, близько 10 год. 00 хв., у с. Кінчеш Ужгородського району, на автомобільній дорозі Кінчеш-Розівка, на автозаправній станції з магазином «Motto», виявлено відсутність дозвільних документів у сфері господарської діяльності, а саме висновку впливу на довкілля, дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Такими діями ОСОБА_1 , як начальник автозаправної станції, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену вище постанову судді від 28.09.2023 скасувати, а провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що фабула протоколу містить чітку вказівку на господарську одиницю - автозаправну станцію. Будь-яких інших відомостей щодо належності вказаної господарської одиниці, зокрема ОСОБА_1 або в чому полягає протиправна поведінка ОСОБА_1 протокол не містить. Також, протокол не містить посилання на конкретну норму нормативного акту, яким передбачено отримання висновку з оцінки впливу на довкілля та дозволу на викиди забруднюючих речовин, враховуючи вимоги статті 164 КУпАП. Не містить таких посилань і оскаржувана постанова суду першої інстанції.
ОСОБА_1 вказує, що він є найманим працівником TOB «ЛЕРСЕН ЛТД» на посаді начальника автозаправної станції АЗС «Motto» на підставі наказу №1433-К від 29.12.2021 року.
Автозаправочна станція не є юридичною особою - суб`єктом господарювання, в розумінні вимог законодавства, а є лише торгівельною одиницею суб`єкта господарювання, в даному випадку TOB «ЛЕРСЕН ЛТД».
На думку апелянта, начальник АЗС не є посадовою особою TOB «ЛЕРСЕН ЛТД» в розумінні вимог статті 42 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відповідно до вимог якої посадовими особами товариства є члени виконавчого органу, наглядової ради, а також інші особи, передбачені статутом товариства, а також згідно статуту TOB «ЛЕРСЕН ЛТД» (а.с.13-19).
Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2023.
Вказує, що постанова постановлена без його участі, на його адресу не направлялась. Про наявність оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 06.12.2023 з Єдиного реєстру судових рішень.
В судові засідання в апеляційній інстанції, призначені на 23.02.2024, 22.03.2024, 26.04.2024, ОСОБА_1 не з`явивсь, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки апеляційний суд не повідомив, заяв та клопотань не подавав.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що пропущений на оскарження судового рішення строк необхідно поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Встановлено, що судом першої інстанції 28.09.2023 справу про адміністративне правопорушення, запроваджену щодо ОСОБА_1 розглянуто без його участі. В матеріалах справи відсутні докази про отримання останнім оскаржуваного рішення.
Отже, строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин. З метою недопущення порушення права особи на захист та доступ до правосуддя, клопотання слід задовольнити, строк поновити на оскарження постанови від 28.09.2023.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст.294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, які зазначені у ст.251 КУпАП.
Суд, у відповідності до приписів ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 967053 від 10.07.2023 зазначено, що 10.07.2023 року, близько 10 год. 00 хв., у с. Кінчеш Ужгородського району, на автомобільній дорозі Кінчеш-Розівка, на автозаправній станції з магазином «Motto», виявлено відсутність дозвільних документів у сфері господарської діяльності, а саме висновку впливу на довкілля, дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Такими діями ОСОБА_1 , як начальник автозаправної станції, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.
З протоколу слідує, що такий складений за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який своїми підписами підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомився. В графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" вказав, що із даною постановою незгідний (а.с.1).
Апеляційний суд констатує, що зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням вимог, передбачених ст.256 КУпАП. В матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_1 оскаржив вказаний протокол або дії працівників поліції у встановлений законом порядку.
Вищевказані обставини підтверджуються рапортом поліцейського СРПП ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 10.07.2023 (а.с.4), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.2), диском із відеозаписом (а.с.3).
При оцінці вищенаведених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись ч.1 ст.251 та ст.252 КУпАП, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки докази, що містяться у матеріалах справи, які досліджені та оцінені місцевим судом, відтак перевірені на предмет належності та допустимості судом апеляційної інстанції, у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив передбачене ч.1 ст.164 КУпАП адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не є належною особою щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.
Із наявного в матеріалах справи Статуту ТОВ "ЛЕРСЕН ЛТД" ідентифікаційний код 42671567 в новій редакції слідує, що Товариство є юридичною особою з дня його державної реєстрації (а.с.34-45).
Відповідно до наказу ТОВ "ЛЕРСЕН ЛТД" № 1433-К від 29.12.2021 ОСОБА_1 за його згодою переведено на посаду начальника автозаправної станції з 30.12.2021 (а.с.24).
В посадовій інструкції начальника автозаправної станції ТОВ "ЛЕРСЕН ЛТД" вказано, що начальник повинен знати закони, постанови, розпорядження, накази, правила, методичні, нормативні та інші документи з технічної експлуатації АЗС (25-33).
Апеляційний суд констатує, що ОСОБА_1 є посадовою особою, яка є суб`єктом відповідальності, передбаченої ч.1 ст.164 КУпАП.
Таким чином, вищевказані доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23,33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.164 КУпАП.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і є безпідставними без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2023 у даній справі щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а винесену щодо нього постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2023 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош