Справа № 931/59/24
Провадження № 3/931/64/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Безп`ятко О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 0019744 від 15 січня 2024 року ОСОБА_1 , 15.01.2024 року о 15:00 год. рухаючись по автодорозі Н-22, в с. Війниця Володимирського району Волинської області надавав послугу з міжнародних перевезень пасажирів (4 чоловіки) легковим автомобілем марки «Mercedes-Benz», днз НОМЕР_1 , без ліцензії (ст.7 п.24 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності»), на замовлення, за маршрутом м. Київ Варшава (PL), чим порушив ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 05.02.2024, 29.02.2024, 21.03.2024, 11.04.2024 не з`явився, хоча й був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення таких шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку з рекомендованими повідомленнями на адресу місця проживання ОСОБА_1 , зазначену в протоколі, які повернулися з конвертами на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» та «адресат відсутній за вказаною адресою, неповна адреса».

Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. У разі коли фактичне місцезнаходження особи учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.

Крім того, на офіційному веб сайті суду розміщено судове оголошення про виклик ОСОБА_1 для участі у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП.

Суддею вжито всіх заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 164 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, та з врахуванням ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе проводити розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, за змістом вищезазначеної норми закону, об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 0019744 від 15 січня 2024 року; заяву про прийняття до розгляду справи про адміністративне правопорушення; копії посвідчення водія ОСОБА_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ОСОБА_2 ; фототаблиці; направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 12 січня 2024 року; щотижневий графік проведення рейдових перевірок відділом державного нагляду (контролю) у Волинській області у період з 15.01.2024 до 21.01.2024 рр.; відеозапис.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУПАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Однією з ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Вказане узгоджується з висновками викладеними у постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», де Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Однак, в матеріалах справи, відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 систематично здійснював надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів, що є однією з основних ознак господарської діяльності, та які потребують одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності.

Крім того, із долученого відеозапису, вбачається, що після зупинки транспортного засобу, водій пояснив, що переганяє авто за кордон для передачі його власнику, а четверо пасажирів взяв із собою, щоб не їхати порожнім та хоча б повернути кошти за паливо.

Відтак, наявні у справі докази, не підтверджують здійснення ОСОБА_1 систематичної підприємницької діяльності, пов`язаної із перевезенням пасажирів з метою одержання прибутку.

Крім цього, згідно з п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» вбачається, що ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів, в тому числі і надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів легковими автомобілями на замовлення.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», міжнародні перевезення пасажирів і вантажів перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону; перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення перевезення пасажирів легковим автомобілем загального призначення, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу чи на обумовлений термін обслуговування, у якому визначають умови обслуговування, вартість послуги, термін її виконання та інші положення за домовленістю сторін.

Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України; для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України.

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів не вбачається факт замовлення послуг фізичною або юридичною особою у ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи наведене, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП України.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП, визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 33, 34, 164, п. 1 ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду О. І. Безп`ятко