Справа № 127/4818/24
Провадження № 33/801/317/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., з участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У постанові суду зазначено, що 09 лютого 2024 року о 17 год. 55 хв. в м. Вінниці по вул. В. Чорновола, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Peugeot 207» НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога КНП «ЦТЗ «Соціотерапія»» за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова, 109В. Висновок лікаря №0180, алкогольне сп`яніння 1,63 проміле. Подія фіксувалася на портативний відеореєстратор №470763, №470766, №472297, чим порушила вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просила постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд розглядаючи справу за відсутності ОСОБА_1 не зміг з`ясувати, що 09 лютого 2024 року вона була причетна до ДТП, внаслідок чого на неї був складений відповідний протокол.

На місці зупинки працівниками поліції у ОСОБА_1 не було виявлено ознак сп`яніння, ДТП було без потерпілих, а отже вона не підлягала огляду на стан сп`яніння.

Окрім того протокол за ст. 124 КУпАП був складений о 18 год. 30 хв., а отже, граничний час для проведення огляду на стан сп`яніння був о 20 год. 30 хв. Натомість відповідно до висновку медичного огляду КНП «ЦТЗ «Соціотерапія»» він був проведений о 21 год. 05 хв., тобто поза межами двогодинного терміну.

Також 10 квітня 2024 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду письмові пояснення, де пояснила, що коли відбулася ДТП, про яку йдеться в оскаржуваній постанові, працівник поліції, який оформляв матеріали, не виявив у неї жодних ознак сп`яніння. Після того як були складені всі матеріали по ДТП, цей працівник поліції відпустив її, сказавши при цьому, що вона може прийняти заспокійливе, бо вона розхвилювалася, була дуже збуджена, оскільки потрапила у таку ситуацію вперше. Після цього ОСОБА_1 випила настоянки пустирника.

Через деякий час до неї підійшов інший працівник поліції і при спілкуванні із нею сказав, що почув від неї запах спиртного, а тому почав вимагати, щоб вона пройшла освідування. ОСОБА_1 намагалася йому пояснити, що вжила заспокійливий препарат уже після оформлення матеріалів ДТП, однак він не хотів це слухати та наполягав на проведенні огляду.

У судове засідання, призначене на 11 квітня 2024 року ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без її участі.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу від 09 лютого 2024 року серії ААД № 432175, 09 лютого 2024 року о 17 год. 55 хв. по вул. В. Чорновола у м. Вінниця водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Peugeot 207» НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога КНП «ЦТЗ «Соціотерапія»» за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова, 109В. Висновок лікаря №0180, алкогольне сп`яніння 1,63 проміле. Подія фіксувалася на портативний відеореєстратор №470763, №470766, №472297, чим порушила вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному 09.02.2024 року о 20 год.10 хв., зазначено, що ОСОБА_1 була направлена на огляд до КП ВОНД «Соціотерапія». У результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, хитка хода, при цьому вказане направлення не підписане особою, яка його склала (а. с. 3).

Відповідно до висновку від 09 лютого 2024 року на підставі даних акту медичного огляду №0180 від 09 лютого 2024 року, складеному о 21 год. 25 хв. ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння 1,56 проміле, 1,63 проміле. Огляд проводився о 21 год. 05 хв. (а. с. 4).

До матеріалів справи також долучені відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано як після вчинення ДТП о 18 год. 05 хв. працівники поліції підходять до ОСОБА_1 та запитують з приводу скоєного ДТП, а також поліцейський запитує у неї чи не вживала вона алкоголь, ОСОБА_1 відповідає, що ні, тоді поліцейський просить її дихнути. ОСОБА_1 здійснює видих в сторону працівника поліції, після чого останній просить ОСОБА_1 заспокоїтися.

О 18 год. 06 год. поліцейський просить ОСОБА_1 пред`явити документи, вона показує їх у Дії. Відеозапис закінчується о 18 год. 07 хв.

Наступний відеозапис розпочинається о 18 год. 22 хв. та триває до 18 год. 32 хв. на відеозаписі зафіксовано як працівники поліції спілкуються із водіями пошкоджених у результаті ДТП автомобілів, оглядають автомобілі, складають схему ДТП.

Також у матеріалах справи наявний відеозапис із бодікамери іншого поліцейського. На ньому зафіксовано ті ж самі події, а також спілкування ОСОБА_1 із водіями пошкоджених у результаті ДТП автомобілів щодо відшкодування завданої шкоди. Відеозапис триває до 18 год. 41 хв.

Наступне відео розпочинається о 20 год. 59 хв. На ньому зафіксовано події у КП ВОНД «Соціотерапія», де працівник поліції пропонує пройти огляд на стан сп`яніння, проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , ознайомлення її зі складеним протоколом.

Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Із аналізу вказаних норм слідує, що підставою для проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у такому стані на основі виявлених ознак сп`яніння.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно із п. 1, 7 Розділу І Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішній справ від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора має відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд вважає наведені доводи скаржника такими, що заслуговують на увагу, враховуючи таке.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 Розділу ІІ Інструкції).

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Водночас із протоколу про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2024 року серії ААД №432174 вбачається, що ДТП за участю ОСОБА_1 було вчинене о 17 год. 55 хв. (а. с. 27).

Із долученого до матеріалів справи відеозапису встановлено, що о 18 год. 05 хв. працівник поліції запитує у ОСОБА_1 чи не вживала вона алкоголь, ОСОБА_1 відповідає, що ні, тоді поліцейський просить її дихнути. ОСОБА_1 виконує вказівку поліцейського та видихає в його сторону, при цьому до закінчення відеофіксації на місці події о 18 год. 41 хв. працівники поліції не висловлюють жодних підозр щодо перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння та не висловлюють пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Протокол серії ААД №432174 за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 був складений о 18 год. 30 хв., а отже підстав для її обов`язкового подальшого перебування (примусового утримування) на місці події після цього не було.

Натомість відеозапис на території КП ВОНД «Соціотерапія» розпочинається о 20 год. 59 хв., а огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений о 21 год. 05 хв., тобто більш ніж через дві години після складення протоколу за ст. 124 КУпАП та через три години після з`ясування поліцейським питання щодо вживання ОСОБА_1 алкоголю.

Апеляційний суд констатує, що відеозапису у проміжку часу з 18 год. 41 хв. до 20 год. 59 хв. матеріали справи не містять, тобто відеозапис в порушення Інструкції не є безперервним, внаслідок чого суд позбавлений можливості встановити які події відбувалися у вказаний період, і відповідно позбавляє суд можливості встановити момент виявлення у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та з урахуванням встановлених обставин вважати, що ОСОБА_1 09 лютого 2024 року о 17 год. 55 хв. керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Водночас у силу ч. 5 ст. 266 КУпАП проведений медичний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є недійсним.

Отже, факт того, що 09 лютого 2024 року о 17 год. 55 хв. в м. Вінниці по вул. В. Чорновола, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Peugeot 207» НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі недоліки та сумніви мають трактуватися на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а суд апеляційної інстанції не наділений повноваженням збирати докази винуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук