ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1660/24Головуючий у 1-й інстанції Губіш О.А.
Провадження № 33/817/902/24 Доповідач - Ваврів І.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Когута О.В. на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 05 листопада 2024 року о 18 од. 50 хв. ОСОБА_1 . В с. Пилатківці по вул. Довга, керував автомобілем марки Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, прилад ARAM 0601, відмовився, проїхати в КНП Борщівська міська лікарня для проходження аналогічного огляду, також відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Когут О.В. вважає, що оскаржувана постанова не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, суперечить вимогам закону, що призвело до неправильного вирішення справи, та такою, що підлягає до скасування.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що до матеріалів справи не долучено жодного доказу, який би став причиною зупинки ОСОБА_1 , а також не долучено постанови про порушення останнім правил дорожнього руху України у зазначену годину та день.

Вказує, що ОСОБА_1 не один раз наголошував працівникам поліції про те, що він не керував транспортним засобом, на що поліцейський повідомив йому, щоб він прийшов у суд і пояснив про те, що він не керував транспортним засобом.

Звертає увагу суду, що працівники поліції, пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, не назвали жодної ознаки, які б стали підставою для проходження огляду, а тому вимога поліцейського щодо проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, була безпідставною та незаконною.

Просить скасувати постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 26 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи судом першої інстанції, а про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо 09 грудня 2024 року, про що він одразу повідомив адвоката.

Також в апеляційній скарзі адвокат зазначає про можливість розгляду апеляційної скарги без його участі та без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, підстав для задоволення апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_1 , як особа, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення, участі у розгляді справи судом першої інстанції не приймав.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги з постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 25.11.2024 року ОСОБА_1 ознайомився 09.12.2024 року.

Апеляційна скарга на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 25.11.2024 року подана адвокатом Когутом О.В., в інтересах ОСОБА_1 , 10.12.2024 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №450849 від 05 листопада 2024 року, ОСОБА_1 . В с. Пилатківці по вул. Довга, керував автомобілем марки Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, прилад ARAM 0601, відмовився, проїхати в КНП Борщівська міська лікарня для проходження аналогічного огляду, також відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, що також підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Щодо підстав зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , про що ставить питання апелянт, слід зазначити наступне.

Як встановлено судом, згідно рапорту інспектора СРПП Чортківського РУП ГУНП в Тернопільський області лейтенанта поліції Андрія Полятика від 05.11.2024, цього дня в ході перебування в добовому наряді спільно із сержантом поліції Винарчуком І.Д. близько 18 год. 50 хв. під час патрулювання населеного пункту с. Пилатківці Чортківського району помітили, як автомобіль виїжджаючи із вулиці Довга на вулицю Центральна с. Пилатківці побачивши службовий автомобіль вимкнув ближнє світло фар та зупинився. Підійшовши до вказаного автомобіля, встановили, що водієм виявився ОСОБА_1 , при спілкуванні з яким у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, на що водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, від якого водій ОСОБА_1 відмовився та відносно нього було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Тому, стверджувати про безпідставність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , як про це зазначає апелянт в апеляційній скарзі, апеляційний суд підстав не вбачає.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівника патрульної поліції та відеореєстратором із службового автомобіля встановлено, що працівники поліції підійшовши до автомобіля марки Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , встановили, що на сидінні водія перебуває ОСОБА_1 .. І хоча останній заперечував, що керував вказаним транспортним засобом, однак на запитання працівника патрульної поліції: Скажіть тоді, хто водій транспортного засобу, ОСОБА_1 відповів: Незнаю. Наведені обставини, на переконання суду, свідчить що саме ОСОБА_1 був водієм вище вказаного транспортного засобу, а його заперечення щодо керування транспортним засобом висловлено виключно з метою уникнення адміністративної відповідальності.

А тому доводи апеляційної скарги, про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом апеляційний суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

Аналізуючи доводи захисника про відсутність та невідповідність встановлених ознак алкогольного сп`яніння у водія, а відтак і відсутність підстав для проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає їх непереконливими, оскільки вони мають виключно суб`єктивніший характер оцінки апелянтом події і спростовуються дослідженими судом доказами у справі.

Крім того, відповідно до змісту п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 встановлення наявності або відсутності у водія ознак сп`яніння, які б давали підставу для проведення огляду на стан сп`яніння, віднесене до компетенції поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Незгода водія із наявністю в нього ознак сп`яніння не звільняє його від обов`язку, передбаченого п. 2.5. ПДР виконати вимогу поліцейського про проходження відповідного огляду.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів, досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Когуту О.В. строк на апеляційне оскарження постанови Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Когута О.В. залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя