Справа № 930/1303/24
Провадження №3/930/499/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2024 року м.Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Войницька Т.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , генерального директора ТОВ «СХК «ВІННИЦЬКА ПРОМИСЛОВА ГРУПА»,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №117/34-00-07-01 від 01.05.2024, ОСОБА_1 вчинив правопорушення: порушення ведення податкового обліку ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» від 07.12.1984 №8074-V (із змінами та доповненнями); пп. «а», «б» п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по рядку 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 уточнюючого розрахунку) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)», на суму 360 735 грн.; п. 201.10 ст.201 ПКУ, не складено та не зареєстровано їх у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, відповідно до пункту 198.5 ст. 198 цього Кодексу на загальну суму 2 164 408,0 грн. у т.ч. ПДВ 360 735 грн. в наступних періодах: лютий 2023 на загальну суму 393 900,0 грн., ПДВ 65 650 грн.; березень 2023 на загальну суму 29 898,0 грн., ПДВ 4 983 грн.; квітень 2023 на загальну суму 518 286,0 грн., ПДВ 86 381 грн.; травень 2023 на загальну суму 418 998,0 грн., ПДВ 69 833 грн., червень 2023 на загальну суму 803 328 грн., ПДВ 133 888 грн.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бурятинський В.О. у судовому засіданні просив справу закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши адвоката Бурятинського А.О., дослідивши матеріали справи, клопотання представника, дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 278, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи; при підготовці до розгляду справи вирішити, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У вину ОСОБА_1 ставиться вчинення правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст.163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому, всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

З`ясовуючи ці обставини,суд повинен виходити з положень ст.251КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу.

Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Судом встановлено, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, особою, яка склала протокол, надано протокол №117/34-00-07-01 від 01.05.2024, акт №182/34-00-07-02/33143011 від 02.04.2024 Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СХК « ВІННИЦЬКА ПРОМИСОВА ГРУПА» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, акт від 02.04.2024 №71/34-00-07-02/33623350 щодо неможливості вручення матеріалів документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «СХК «ВІННИЦЬКА ПРОМИСЛОВА ГРУПА» (); рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, лист Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до ТОВ «СХК « ВІННИЦЬКА ПРОМИСОВА ГРУПА» від 26.04.2024, квитанція про доставку документів в Електронний кабінет від 26.04.2024, акт від 01.05.2024 №89/34-00-07-02 щодо неявки на підписання адміністративного протоколу, наказ ТОВ «СХК « ВІННИЦЬКА ПРОМИСОВА ГРУПА» №21-к/тр від 14.01.2023.

Відповідно до ст. 251, 254 КУпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та у відповідності до зазначених в ньому обставин.

Протокол про адміністративне правопорушення №117/34-00-07-01 від 01.05.2024 складений на ОСОБА_1 у зв`язку із порушенням порядку ведення податкового обліку на підставі акта про результати документальної позапланової невиїзної перевірки №182/34-00-07-02/33143011 від 02.04.2024.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року по справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

За встановлених обставин, протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки не є беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у порушенні вимог Податкового кодексу України та вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Зі змісту статті 62 Конституції України вбачається, що ніхто не може бути підданий покаранню інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам Кобець проти України від 14.02.2008 року, Берктай проти Туреччини від 8 лютого 2001 року, Лавенте проти Латвії від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме статей 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 163-1, 221, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.Є.Войницька