МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа№521/5393/24
Номер провадження 3/521/4366/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1

проживаючого : АДРЕСА_1

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 року ОСОБА_1 керував автомобілем марки Hyundai державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Тираспольське шосе, 19 у м. Одесі, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Вказані дії вчинені правопорушником повторно протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.1 а Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, яке вчинено повторно протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Правопорушник в судове засідання не з`явився, надав письмові заперечення, в яких стверджував, що працівниками патрульної поліції не доведений склад адміністративного правопорушення у його діях.

Наявні по справі докази, однак, відповідають вимогам статті 251 КУпАП, за якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, вина водія в порушені ПДР підтверджується :

- протоколом про адміністративне правопорушення № 851615

- постановою про накладення адміністративного стягнення ЕАТ № 7942451 від 15.10.2023 року

- відеофіксацією порушення на 1-му диску

- постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.11.2023 р. по справі № 523/18739/23

Досліджений судом відеозапис повність спростовує надані водієм заперечення.

З відеозапису, зокрема вбачається, що зупинення правопорушника працівниками патрульної поліції не суперечило статтям 31, 35 Закону України «Про національну поліцію».

Водій не заперечував, що керував транспортним засобом.

Водій визнав та сам повідомив працівників патрульної поліції, що обізнаний із постановою суду про притягнення його до відповідальності за статтею 130 КУпАП, із вилученням у нього посвідчення водія на право керування транспортними засобами; свідомо з особистих мотивів порушивши правила ПДР.

За довідкою УПП в Одеській області станом на 19.03.2024 року посвідчення водія на право керування транспортними засобами правопорушника здано на збереження.

Докази відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

При вирішенні справи суд враховує, що відповідно до п.п. 2, 16 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ №340 від 08.05.1993 року до керування транспортними засобами допускаються особи за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, тобто ті особи, які пройшли медичний огляд у порядку встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку до встановлених планів і програм та склали теоретичний та практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.

Так, презюмується, що посвідчення водія отримують лише ті особи, які успішно склали теоретичний іспит із знань ПДР України та всіх пов`язаних з ними законами та підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен розуміти правовий статус водія, виконувати обов`язки водія.

Зазначене відповідає усталеній позиції ЄСПЛ, практика якого згідно статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року використовується судами як джерело права.

Так, у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Порушень працівниками поліції Законів України «Про дорожній рух», «;Про національну поліцію», КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 6.11.2015 року судом не встановлено.

При вирішенні справи суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема такі рішення як «Надточій проти України», «Гурепка проти України», «Кобець проти України», «Берктай проти Туреччини», «Лавенте проти Латвії», в яких суд дійшов висновку, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер (санкція є достатньо суворою, право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності) та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого (принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву»).

Так, встановлені судом при розгляді справи обставини, вина правопорушника є результатом достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

При накладення адміністративного стягнення суд в порядку статті 33 КУпАП враховує, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини.

Застосування адміністративного стягнення відповідає його меті, визначеній законом - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Керуючись статтями 33, ч.5 ст.126, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за розгляд адміністративної справи судом в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя Світлана МАРКАРОВА

19.04.24