Справа № 522/1162/24
Провадження № 3/522/1100/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання Шибіна Є.С., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника Туровець О.В., адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Так, 09.01.2024 року о 22 год. 45 хв. в м. Одеса, вул. Спиридонівська, 15, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «VOLVO XC 60», д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком №000098 від 10.01.2024 року.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 732525 від 10.01.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис в судовому засіданні, суд доходить таких висновків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала, просила справу відносно неї закрити та пояснила суду, що 09.01.2024 року зі своїм молодим чоловіком відпочивала в кафе, по дорозі додому їх зупинили працівники поліції, вона одна залишилась в автомобілі, тому зателефонувала знайомому ОСОБА_2 , щоб він довіз її до дому, де проживають її батьки, оскільки вона розгубилась і не знала, що їй робити. ОСОБА_3 сів за кермо, довіз її до батьків на вулицю в районі Льва Толстого, проте їх не було вдома, та довелося чекати і грітися в автомобілі, оскільки на вулиці було холодно, габарити були ввімкнені. В цей момент під`їхали до неї працівники поліції, які запропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння, на що вона погодилась. Зазначила, що вона не керувала транспортним засобом, хотіла доїхати додому на таксі, але була комендантська година.

Захисник зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у зв`язку із чим просив справу відносно неї закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив суду, що в день події зібрались з друзями посидіти в кафе, де була Дар`я та її хлопець, який є його товаришем. Вказав, що подія відбулась 14.02.2024 року. Чи вживала ОСОБА_1 алкогольні напої, він не пам`ятав. Близько 22 год. 00 хв. він поїхав додому, та приблизно о 23 год. 30 хв. йому зателефонувала ОСОБА_1 , попросила щоб він приїхав на вулицю Преображенська кут Буніна, щоб забрати автомобіль, бо працівники поліції повезли її хлопця на освідування до медичного закладу, а вона залишилась одна в автомобілі, попросила довезти її до вулиці Льва Толстого до батьків. Вони доїхали та припаркувалися, де була можливість це зробити, а саме по вул. Спиридонівська неподалік вул. Новосельського. Потім вони з ОСОБА_1 пішли. Коли приїхала поліція його вже не було, бо йому треба було встигнути додому до комендантської години.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників у справі, допитавши свідка, оглянувши відеозапис в судовому засіданні, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 732525 від 10.01.2024 року, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується: 1) висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.01.2024 року №000098, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; 2) довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 протягом року не піддавалась адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП; 3) довідкою про отримання особою посвідчення водія, згідно якої ОСОБА_1 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 25.11.2023 року; 4) відеозаписом на DVD-R диску, на якому зафіксований факт керування та проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST» та в медичному закладі, за результатами якого остання керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом суд не приймає до уваги, з огляду на таке.

З дослідженого судом в присутності сторін відеозапису вбачається, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу, у зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, а саме проїзд на заборонний знак, продемонструвавши останній відеозапис, та в цей момент транспортний засіб перебував на проїзній частині з увімкненими габаритами. Водій ОСОБА_1 не заперечувала, що вона проїхала на заборонний знак, а навпаки були здивована, що вона допустила порушення Правил дорожнього руху.

Крім того, в момент зупинки працівниками поліції саме ОСОБА_1 перебувала за кермом транспортного.

Зазначені обставини в сукупності дають суду достатньо підстав вважати, що саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, оскільки в момент зупинки працівниками поліції в автомобілі окрім неї не було інших осіб, отже версію щодо керування транспортним засобом свідком ОСОБА_4 суд не може взяти до уваги.

Крім того, зі слів свідка подія відбулась 14.02.2024 року, в той час, як в протоколі зазначено 09.01.2024 року.

Також слід зауважити, що зі слів свідка він припаркував транспортний засіб ОСОБА_1 та залишив її в автомобілі, оскільки йому треба було встигнути додому до комендантської години.

Показання свідка суд оцінює критично, оскільки вони містять суперечності та не знайшли свого підтвердження при дослідженні долучених до матеріалів справи доказів.

Суд оцінює посилання сторони захисту на те, що особа не керувала транспортним засобом, як лінію захисту та спробу уникнути відповідальності.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, яким встановлено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, її особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП, передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення нею нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке є безальтернативним.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні та особою під час судового розгляду справи надано не було.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 130, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ