Справа № 199/5017/24
ПОСТАНОВА

іменем України

01.07.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, неофіційно працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

- за участю: потерпілого ОСОБА_2 , особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 067579 від 12.06.2024, ОСОБА_1 12.06.2024 приблизно о 17:30 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно в бік колишнього чоловіка, який є співмешканцем - ОСОБА_2 висловлювала погрози, штовхала, не дозволяла зайти до власного будинку, чим вчинила психологічне, фізичне, економічне домашнє насильство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнала та пояснила, що ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, з яким вони розлучилися майже 4 роки потому, однак разом проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 12.06.2024 у вечірній час вона прийшла з роботи додому, за даною адресою, а саме у будинку перебував її чоловік. В ході розмови у них виникла сварка, під час якої останній виганяв її з будинку, висловлював лайку. Вона в цей день ОСОБА_2 не штовхала та не виказувала жодних погроз, крім того останній перебував саме у будинку. Працівників поліції вони викликали разом, які у подальшому склали відносно них обох протоколи.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 є колишньою дружиною. 12.06.2024 у вечірній час за адресою: АДРЕСА_1 , у них виникла сварка, під час якої ОСОБА_1 висловлювала погрози, відповідно до яких вона мала намір вигнати його з будинку. Остання його штовхала, на що він також виказував лайку на її адресу. Усі сварки відбуваються з приводу домоволодіння, про що також свої невдоволення висловлює їх спільний син. 01.07.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за події, які мали місце 12.06.2024, між ним та ОСОБА_1 .

Вислухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд керується та оцінює виключно тими обставинами в справі, які зазначені в описовій частині протоколу і не може самостійно змінювати чи доповнювати фабулу протоколу.

Дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-3 КУпАП, виходячи за наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як слідує з фабули протоколу, ОСОБА_1 висловлювала погрози, штовхала та не дозволяла зайти до власного будинку ОСОБА_2 .

З отриманих пояснень ОСОБА_1 встановлено, що 12.06.2024 приблизно о 17:30 годині вона не погрожувала та не штовхала колишнього чоловіка. Останній перебував у будинку АДРЕСА_1 . Натомість ОСОБА_2 виказував на її адресу нецензурну лайку.

З пояснень потерпілого ОСОБА_2 слідує, що конфлікти між ним та ОСОБА_1 виникають постійно. 12.06.2024 він також виказував на адресу колишньої дружини нецензурну лайку, за що 01.07.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за події, які мали місце 12.06.2024 о 17:30 годині.

Суд констатує, що окрім пояснень ОСОБА_1 , яка заперечує конфлікт, та стверджує що саме ОСОБА_2 влаштував сварку, та пояснень ОСОБА_3 , який підтвердив те, що 12.06.2024 він висловлював лайку на адресу колишньої дружини, відсутність свідків, які б могли бути очевидцями подій, у справі відсутні. Крім того, самі ж сторони по справі пояснили, що конфлікт відбувся у будинку, очевидці по справі відсутні.

З вказаного суд зазначає, що суд самостійно збирати докази не має права, позаяк обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд розглядає справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення та позбавлений можливості змінювати кваліфікацію вчиненого правопорушення.

На переконання суду, встановлені в судовому засіданні обставини, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно з ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові. Вказане узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1) ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко