Справа №463/4692/24
Провадження №3/463/1500/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., за участі потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого ОСОБА_2 , захисника Куліша Т.Л., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українця, громадянина України, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №376228 від 13 травня 2024 рокуОСОБА_3 26 лютого 2024 року близько 20:00 год. у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дядька ОСОБА_1 , а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 вину у вчиненому заперечив, пояснив, що того дня у нього відбулась словесна перепалка з дядьком. Вказує, що останній прийшов до них ввечері з претензіями у грубій формі щодо того, що вони шумлять, роблячи ремонт. Зазначив, що погроз фізичної розправи потерпілому не висловлював, однак оскільки останній висловлював йому образи та погрози, міг у відповідь сказати щось. Вважає, що винуватцем конфлікту був потерпілий.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 підтримав позицію останнього, звернув увагу на те, що нормами чинного законодавства не заборонено здійснення ремонту в восьмій годині вечора.

Потерпілий ОСОБА_4 вказав, що неодноразово робив зауваження щодо шуму та просив не робити ремонт після шостої години, однак на такі не зважали, вважає, що цим щодо нього чиниться психологічний тиск. Визнав, що того дня зробив зауваження щодо шуму в агресивній формі. Вважає, що протокол складено невірно, оскільки йому були заподіяні тілесні ушкодження. На запитання суду підтвердив, що ОСОБА_3 виражався в його бік нецензурною лайкою і погрожував фізичною розправою, що виражалось у фразах «чого ти тут ходиш», «поламаємо руки/ноги».

Представника потерпілого ОСОБА_2 звернув увагу на те, що за фактом вказаних подій було складено протокол про адміністративне правопорушення також щодо потерпілого ОСОБА_1 , однак постановою суду провадження у справі було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому відповідно до п. 14 такої психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до пунктів 12, 13 Розділу II «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» №1376 від 6 листопада 2015 року, протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.

Згідно з п. 15 такого до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, однак ч. 8 даної статті Кодексу визначено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Так протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №376228 від 13 травня 2024 року ОСОБА_3 вміняється вчинення 26 лютого 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства психологічного характеру щодо дядька, що полягало в словесних образах та погрозах. Даний протокол ОСОБА_3 підписав, в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» вказав, що надасть пояснення в суді.

При цьому з витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 6 березня 2024 року вбачається, що в провадженні Відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції перебувало кримінальне провадження №0000175 від 27 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою ОСОБА_1 .

Так з долученої копії протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27 лютого 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 стверджував, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 26 лютого 2024 року заподіяли йому тілесні ушкодження, а саме завдали ряд ударів по тілу.

Водночас постановою старшого дізнавача відділу дізнання ЛРУП №1 ГУНП у Львівській обл. Вигінного І.Р. від 30 квітня 2024 року закрито кримінальне провадження №0000175 від 27 лютого 2024 року та постановлено скерувати дану постанову начальнику ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області для притягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

В даній постанові дізнавач вказує зокрема, що допитаний у процесуальному статусі потерпілого ОСОБА_1 повідомив, що 26 лютого 2024 року близько 20:30 год. у нього виник конфлікт із ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , з приводу зробленого зауваження останньому щодо шуму під час проведення ними ремонтних робіт. Даний конфлікт відбувався за адресою м. Львів, вул. Над Джерелом, 5, на території подвір`я. Потерпілий вказував, що в ході конфлікту ОСОБА_6 наніс йому один удар кулаком руки у область лівої шоки та носа, після нього до конфлікту приєднався іще ОСОБА_7 , після чого вони удвох поштовхами рук повалили потерпілого на землю та удвох почали наносити удари у область тіла. Повідомив, що всього було нанесено близько двадцяти ударів, зокрема у область ребер зліва, лівого коліна, лівого ліктя, праву долоню, внаслідок чого ОСОБА_1 заподіяно тілесні ушкодження.

28 лютого 2024 року дізнавачем було винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи. Згідно висновку експерта № 160 КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» у потерпілого виявлено один синець в ділянці лівого ока, один синець на носі зліва, один синець на грудях зліва, садно в ділянці лівого ліктьового суглоба, два синця на правій кисті, два садна в ділянці лівого колінного суглоба, вказані тілесні ушкодження утворились від неодноразової дії тупих предметів або від контакту з такими, могли виникнути 26 лютого 2024 року і відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Допитаний у процесуальному статусі свідка ОСОБА_3 повідомив, що 26 лютого 2024 року близько 19:45-19:50 год. він перебував удома, коли через вікно помітив проліт невідомого предмету повз вікно поряд із вхідними дверима, внаслідок чого почув сильний шум. Тоді він вийшов на вулицю, де помітив ОСОБА_1 . який стояв поряд із дверима, із яким у нього в подальшому виник конфлікт з приводу того, що останній у грубій формі зробив зауваження з приводу проведення ремонтних робіт ОСОБА_5 , а саме останній повідомив проте, що його батько повинен припинити такі роботи негайно, на що ОСОБА_3 відповів йому, щоб той звертався у полінію з даного приводу, а вони мають повне право проводити ремонт у такій годині, після чого ОСОБА_1 почав погрожувати їм фізичною в грубій формі, після чого направився до сходів поряд із будинком. У подальшому, коли ОСОБА_5 вийшов до вхідних дверей, він помітив, що ОСОБА_1 , щось підіймає з землі та кидає у напрямку вхідних дверей, де в цей час знаходився його батько, який тримається за руку, внаслідок щодо зрозумів, що ОСОБА_1 влучив йому в праву руку. У подальшому ОСОБА_3 помітив як ОСОБА_1 з нецензурною лайкою прямує до батька, після чого він перегородив йому шлях та у результаті чого у них виникла шарпанина, у ході якої ОСОБА_8 намагався захиститися від протиправних дій ОСОБА_1 . Тоді ОСОБА_5 також підійшов на допомогу і вони удвох стиснули руки ОСОБА_1 та скрутили його кисті та лікті. В подальшому, до них підійшли дружина та донька ОСОБА_1 , за участі яких конфлікт було припинено.

Дізнавач вказав, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальну провадженні не встановлено об`єктивних доказів, котрі б підтверджували покази потерпілого щодо обставин спричинення йому тілесних ушкоджень за наведених ним обставин, а відтак у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 цілеспрямованих ударів не наносилося, а діяння останніх були спрямовані на самозахист від дій потерпілого, що виключає склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому скеровуючи копію постанови про закриття кримінального провадження в листі начальнику Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області дізнавач вказав, що ОСОБА_1 перебуває у родинних відносинах відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , а також вони поділяють спільний побут за адресою АДРЕСА_1 . Встановлено, що в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відсутній склад вчинення кримінального правопорушення, яке б було кваліфіковане за ч. 1 ст. І25 КК України, а натомість вбачаються ознаки вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачено ст. 173-2 КУпАП, водночас в чому полягає склад такого не зазначив.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так з адміністративних матеріалів вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №376228 від 13 травня 2024 року складено на підставі постанови старшого дізнавача відділу дізнання ЛРУП №1 ГУНП у Львівській обл. Вигінного І.Р. про закриття кримінального провадження від 30 квітня 2024 року. Водночас з змісту даної постанови не вбачається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000175 від 27 лютого 2024 року було встановлено факту вчинення ОСОБА_3 26 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 насильства психологічного характеру, що полягало у нецензурній лайці та погрозах фізичною розправою. При складенні даного протоколу потерпілий ОСОБА_1 пояснень не надавав, до складення протоколу не залучався.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

А ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так судом встановлено, що адміністративні матеріали не містять будь яких об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_3 26 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру. Суд критично ставиться до пояснень, наданих потерпілим в судовому засіданні, оскільки конфлікт мав двосторонній характер.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд звертає увагу на те, що хоч протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №376228 від 13 травня 2024 року ОСОБА_3 вміняється вчинення домашнього насильства психологічного характеру, однак у такому всупереч п. 14 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не вказано, чи викликали дії останнього у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а відтак не викладено належним чином суть адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, приходжу до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення ВАД №376228 від 13 травня 2024 року не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Враховуючи наведене вище, а також те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, сам по собі не доводить вину останнього, а будь-яких інших об`єктивних доказів вчинення ним правопорушення під час розгляду справи не встановлено, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 підлягає закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.