Справа №731/689/24
Провадження №3/731/313/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , місце роботи магазин «МАРКЕТОПТ», посада прибиральниця, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст. 173 та ст. 185 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2024 року, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні КЗСО Варвинського ліцею №1, що розташований за адресою: вул. Шевченка, 42, с-ще Варва Прилуцького району Чернігівської області, у присутності директора навчального закладу ОСОБА_1 висловлювалася нецензурною лайкою, відповідальність за що, передбачена ст. 173 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 06 листопада 2024 року серії ВАД №588137, 06 листопада 2024 року, близько 14 год. 55 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні КЗСО Варвинського ліцею №1, розташованого за адресою: вул. Шевченка, 42, с-ще Варва Прилуцького району Чернігівської області, вчинила злісну непокору законній вимозі працівника поліції, відповідальність за що, передбачена ст. 185 КУпАП.

Враховуючи, що зазначені протоколи розглядаються одночасно, на підставі ст. 36 КУпАП справи об`єднано в одне провадження.

У судовому засіданні 09.12.2024 ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала та заперечила щодо обставин викладених у даних протоколах. Повідомила, що дійсно 06 листопада 2024 року у обідній час вона перебувала у приміщенні КЗСО Варвинського ліцею №1, що розташований за адресою: вул. Шевченка, 42, с-ще Варва Прилуцького району Чернігівської області, та мала намір вияснити у директора навчального закладу ОСОБА_1 обставини негативного ставлення до її синів з боку іншого учня. При цьому вона дійсно була емоційною, та імовірно вживала нецензурну лексику. У ході розмови, ОСОБА_1 телефонним зв`язком викликала дільничного офіцера громади ОСОБА_3 , який після оперативного прибуття на місце події заявив вимогу щодо залишення нею приміщення навчального закладу. Щодо вказаної вимоги вона категорично заперечувала. При цьому, злісної непокори не чинила. Разом з тим, поліцейський застосовуючи фізичний примус змусив її покинути приміщення школи. У зв`язку з цим, вважає, що злісна непокора працівникові поліції не мала місце. Щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, вказала, що дійсно перебуваючи у приміщенні школи висловлювалася нецензурною лайкою. Проте, така поведінка була обумовлені виключно її емоційним станом з підстав протиправної поведінки щодо її дітей.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомила, що в день події син ОСОБА_2 був помічений нею поза закладом освіти. Вона повідомила про це класного керівника та було прийнято рішення повідомити про це матір. Остання в подальшому намагалась поспілкуватись з класним керівником, однак, остання проводила урок та не мала змоги відповісти на повідомлення. Згодом, класний керівник поїхала додому, оскільки проживає в іншому населеному пункті, а ближче до 15 години до кабінету завітала ОСОБА_2 . За суттю розмови було зрозуміло, що остання повідомляє про обставини конфлікту, однак, це відбувалось емоційно та з застосуванням ненормативної лексики. Свідком цьому були заступники керівника. Попри намагання заспокоїти громадянку, остання на зауваження не реагувала. Крім того, за темпом мови та характерним запахом стало зрозуміло, що особа знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Сприймаючи такі дії хуліганськими директор викликала працівників поліції. Особу вивели з кабінету, через деякий час вона повернулась, продовживши конфлікт, і тоді було здійснено адміністративне затримання.

З`ясувавши позицію особи щодо якої складено адміністративні протоколи, потерпілої та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Щодо складу адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП, слід зазначити наступне.

Відповідно до змісту ст. 173 КУпАП, адміністративним правопорушенням є дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №588136, складеним 06 листопада 2024 року (а.с. 10), що підтверджує особу порушника, час, місце та обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- копією письмової заяви директора КЗЗСО І-ІІІ ступенів «Варвинського ліцею №1», адресованої начальнику Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області щодо необхідності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності з підстав перебування її у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні навчального закладу, що супроводжувалося її висловлюванням нецензурною лайкою (а.с. 11);

- копією письмових пояснень директора КЗЗСО І-ІІІ ступенів «Варвинського ліцею №1», згідно з якими 06 листопада 2024 року ОСОБА_2 , перебуваючи у приміщенні навчального закладу у стані алкогольного сп`яніння вела себе агресивно та виловлювалася нецензурною лайкою. У зв`язку з цим, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_2 було викликано дільничного інспектора Борсука Ю.М. Після його прибуття ним було роз`яснено ОСОБА_2 про необхідність залишення нею навчального закладу, оскільки її подальше перебування у громадського місці, у силу наявності у неї явних ознак алкогольного сп`яніння, стане підставою для формування адміністративних матеріалів. На вказану пропозицію ОСОБА_2 категорично заперечувала та чинили фізичний опір, у зв`язку з цим, поліцейським після оголошення відповідного попередження застосував до неї фізичну силу та спеціалізовані засоби (а.с. 12);

- рапортом поліцейського офіцера громади ВП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Борсука Ю. від 06 листопада 2024 року (а.с. 4, 6), зміст якого узгоджується та відповідає обставинам справи;

- відеозаписами з оптичного носія диску DVD-R марки «HP» (а.с. 14), з яких вбачається, що за обставин вказаних у протоколі ОСОБА_2 , у якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, перебуває у приміщенні КЗСО Варвинського ліцею №1 та веде себе збуджено, конфліктуючи на підвищених тонах, вживає нецензурну лексику;

- показами потерпілої ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Таким чином, дослідивши письмові докази, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доведена повністю.

Щодо складу адміністративного правопорушення інкримінованого ОСОБА_2 за ст. 185 КУпАП, слід зазначити наступне.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац 2 п. 7постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Із таким тлумаченням терміну «злісна непокора» погодився Конституційний Суд України в абз. 2 п. 5 рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 у справі № 1-28/2011 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України(конституційності) окремих положень ст. 263 КпАП та п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про міліцію»(справа про строки адміністративного затримання).

Безпосереднім об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Таким чином, особливість застосування ст. 185 КУпАП полягає в тому, що вимога поліцейського, яку злісно не виконує правопорушник, спрямована на забезпечення громадського порядку і суспільної безпеки.

Суд зважає, що установлення злісності непокори, законності розпорядження або вимоги працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, є обов`язковими ознаками вищевказаного адміністративного правопорушення.

Під час оформлення протоколу серії ВАД №588137 працівник поліції ОСОБА_3 формально виклав суть правопорушення відповідно до диспозиції ст. 185 КУпАП не зазначивши, які саме незаконні дії або бездіяльність вчинила особа (фізичний опір працівнику поліції, усну відмову виконати його вимогу, ігнорування вимог), а крім того, не вказав, яку ж саме вимогу він ставив перед особою (припинити правопорушення по відношенню до інших громадян, залишити місце події, залишити місце події через перебування у стані сп`яніння, надати документи що посвідчують особу, тощо). Відтак, суд позбавлений можливості аналізувати докази та встановлювати склад правопорушення, адже в такому випадку змушений на власний розсуд як визначити як вимоги поліцейського були заявлені так і дії щодо невиконання такої вимоги, що порушує принцип справедливості та безсторонності суду.

Згідно практики ЄСПЛ, національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, не повинен ініціювати дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягувати особу до відповідальності, уточнюючи в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, подія вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не була доведена в ході судового розгляду, а тому провадження по справі щодо притягнення останньої до адміністративної відповідальності, в частині адмінпорушення за ст. 185 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обираючи вид та міру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за ст. 173 КУпАП, у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для її виправлення, а також буде підставою для запобігання вчиненню нею нових аналогічних правопорушень.

Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст. 36, 173, 185, 251, 266, 280, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) гривню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 185 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко