Справа № 756/614/24 Головуючий в суді І інстанції Яценко Н.О.
Провадження № 33/824/3339/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Писана Т.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Писаної Т.О.,

за участі секретаря судового засідання Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП України - закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду строків передбачених ст. 38 КУпАП України.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Суд першої інстанції виходив з того, що 21 грудня 2023 року о 23 год. 55 хв. в м. Києві, пр-ту Володимира Івасюка, 16-В водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись із постановою Оболонського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року, захисник ОСОБА_1 - адвокат Сафонюк П.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує на те, що постанова винесена всупереч нормам КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, а суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Вказує, що з відеозапису, який долучений до матеріалів справи вбачається, що в момент, коли поліцейські прибули за викликом на місце події, автомобіль HYUNDAI Santa Fe, державний номер НОМЕР_1 знаходився в статичному стані протягом невідомого часу, «свідок» ОСОБА_2 на відео повідомив поліцейських, що виявив автомобіль поза межами проїзної частини та викликав поліцію, коли відбулось ДТП, як відбулось ДТП, хто перебував за кермом автомобіля він не бачив і пояснити не може.

Звертає увагу на неповну відповідність фабули протоколу про адміністративне правопорушення суті інкримінованого порушення, а саме - в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі, така фабула абсолютно відповідає обставинам події, однак не утворює всіх вагомих ознак складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до п. 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), з матеріалів справи та відеозапису вбачається що відсутні докази керування транспортним засобом HYUNDAI Santa Fe, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , або будь ким ще, пояснення від імені ОСОБА_1 написані поліцейським, тому не можуть бути доказом по справі, а єдиний свідок ОСОБА_2 , який надавав пояснення та писав пояснення згідно відеозапису не бачив безпосередньо ні моменту ДТП ні факту руху транспортного засобу. Крім того в обох протоколах про адміністративне правопорушення відсутні відомості про свідків, а неявка свідка ОСОБА_2 в судові засідання не дає можливості прийняти до уваги його свідчення щодо викладених обставин в цілому.

Таким чином зважаючи на те, що факт керування транспортним засобом не доведений та не підтверджений, час та дата ДТП не встановлені у зв`язку з відсутністю такої можливості, процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідала вимогам спеціальної інструкції, тому з врахуванням численних порушень при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння слід зробити висновок, що у ОСОБА_1 не виникло обов`язку проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає що, відповідно до відеозаписів, які містяться в матеріалах справи відсутній факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , при чому посилання суду першої інстанції на відсутність з боку ОСОБА_1 факту оскарження дій поліцейських шляхом написання скарг до керівництва не свідчить про доведеність факту керування автомобілем саме ОСОБА_1 оскільки процедура відеофіксації спілкування поліцейських зі ОСОБА_1 не дає можливості встановити що ОСОБА_1 надавав пояснення, а поліцейський зі слів ОСОБА_1 їх записував.

З урахуванням наведеного вважає, якщо в матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом «правопорушником», то це само по собі унеможливлює притягнення особи до відповідальності, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого статтею 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сафонюк П.В., не з`явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені своєчасно та належним чином.

24 червня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування поважних причин для відкладення розгляду справи зазначає у зв`язку з хворобою. Проте доказів у підтвердження наведених обставин не надано.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Частина 1 ст.130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21 грудня 2023 року о 23 год. 55 хв. в м. Києві, пр-ту Володимира Івасюка, 16-В керуючи автомобілем «Хюндай» д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та у медичному закладі відмовився.

За таких обставин суд дійшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, зібраними у справі доказами є: протокол про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2023 року серії ААД № 499351,який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому детально зафіксовано обставини, за яких було запропоновано особі пройти огляд на виявлення стану сп`яніння та причини відмови від його проходження (посилання на вказаний відеозапис міститься в протоколі); письмовими поясненнями свідків.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Обставини, зазначені в протоколі узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому відображені події, які відбувалися 23 грудня 2023 року за участю ОСОБА_1 .

Відеозапис свідчить про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. На відео, що міститься в матеріалах справи, зафіксовані подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, про те що відповідно до переглянутого відеозапису, об`єктивно підтверджуються наявність у ОСОБА_1 вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння. З даного відеозапису видно, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснювали права.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки факт керування підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Крім того, як убачається з відеозапису ОСОБА_1 на запитання поліцейського: «це ваш автомобіль?» відповів: «мій» (23 хвилина 48 секунд), а також на запитання: «хто був за кермом?» вказав: «я» (24 хвилина 27 секунд).

Доводи апеляційної скарги про те, що на відео не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому в діях останнього відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані.

Оскільки з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, який також є доказом згідно ст.251 КУпАП, вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб HYUNDAI Santa Fe, який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 499351 належить ОСОБА_1 , під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, останній поводив себе як водій даного транспортного засобу.

Працівником поліції встановлені ознаки алкогольного сп`яніння та висунуто вимогу ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння, тоді як останній в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження огляду.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції. Зазначене прямо передбачено абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та повністю спростовуються встановленими судом обставинами справи.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Сафонюка П.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана