П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2024 р. Справа № 596/516/24

Провадження № 3/596/433/2024

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О. розглянувши в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №179416 від 11.02.2024, складеного о 22:37 год. поліцейським СРПП ВП №3 Чортківського РВ ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Марціяшем Я.І. вбачається, що водій ОСОБА_1 11.02.2024 о 22:30 год в м. Хоростків вул. Князя Володимира керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, відмова зафіксована на нагрудний реєстратор №200803, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Від захисника ОСОБА_2 з канцелярії суду надійшло клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування клопотання посилався на те, що відсутні докази, які б поза розумним сумнівом доводили факт керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин вказаних у складеному щодо нього протоколі про адміністративне правопорушення. З метою перевірки доводів сторони захисту, також просить суд витребувати з інформацію про те, чи 11.02.2024 щодо ОСОБА_1 працівниками поліції складався протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки з наявного у справі відеозапису слідує, що працівники поліції обговорювали можливість його складення. На думку сторони захисту, відомості про не складання такого протоколу додатково підтверджуватимуть доводи сторони захисту щодо відсутності факту керування ОСОБА_1 автомобілем та відсутності підстав для проходження ним огляду на стан сп`яніння, пред`явлення останнім документів на вимогу поліцейських.

Дослідивши письмові докази в справі, приходжу до наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно приписів пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: рапорт поліцейського СРПП відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області від 16.02.2024, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1420922, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

В судовому засіданні при перегляді відеофайлів з нагрудної камери поліцейських встановлено, що відеозапис розпочинається 11.02.2024 о 22 год.02 хв. та фіксує ОСОБА_1 сидячим на місці водія в автомобілі з заглушеним двигуном. При розмові з ОСОБА_1 поліцейський, посилається на те, що останнім вчинено ДТП, на що ОСОБА_1 неодноразово повторює, що він не керував транспортним засобом.

Іншої інформації на спростування тверджень ОСОБА_1 відеофайли не містять.

З врахуванням наведеного, само по собі знаходження ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані) не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом.

Так, за положеннями статті 9 КУпАП адміністративним порушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зокрема, диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП регламентується відповідальність особи за вчинення правопорушень під час керування транспортним засобом.

Тлумачення терміну «керування транспортним засобом» наведено і в пункті 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом кваліфікується, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Тобто керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Проте, як встановлено матеріали адміністративної справи не містять жодного належного доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Отже, факт керування у справі про адміністративне правопорушення повинен бути підтверджений будь-яким доказом, яким його зафіксовано за допомогою відеозапису, фотофіксації, письмових пояснень правопорушника або свідків тощо.

Як встановлено, слідує із відеозапису, в салоні автомобіля знаходились пасажири (чоловік та жінка), проте поліцейським не відібрано в останніх письмових пояснень.

Долучена до протоколу про адміністративне правопорушення копія постанови серії ЕНА №1420922 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, за керування транспортним засобом 11.02.2024 о 22 год.54 хв. особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на т.з., поліса страхування, не є належним та допустим доказом факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом.( а.с. 3 ).

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №179416 від 11.02.2024, час руху VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 час вчинення правопорушення зазначено «11.02.2024 о 22:30 год», який не узгоджується з часом керування автомобілем згідно винесеної постанови серії ЕНА №1420922 «22 год.54 хв.», а відеозапис з нагрудної камери поліцейського, долучений до протоколу фіксує автомобіль з вимкненим двигуном ще з «22 год.02 хв. 11.02.2024».

Якщо взяти до уваги відеозапис, з якого слідує що з 22 год.02 хв. 11.02.2024 автомобіль перебуває в нерухомому стані, то це доводить факт неможливості керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 22 год. 30 хв. та о 22 год. 54 хв.11.02.2024 року, як зазначено в протоколі та постанові.

Також судом витребовувалась інформація щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки під час перегляду відеозапису встановлено, що поліцейським повідомляє останньому про складання відносно нього протоколів за ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП.

Як слідує із довідки, виданої канцелярією Гусятинського районного суду від 08.04.2024, станом на 08.04.2024 адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП в Гусятинський районний суд Тернопільської області не надходили.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б «поза розумним сумнівом» доводили винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У частині 2 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є недоведеною.

За встановлених обставин, слід закрити провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Повний текст постанови складено 11.04.2024.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК