ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2619/24 Головуючий суддя І інстанції Кісь Д. П.
Провадження № 33/818/1011/24 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

за участі

секретаря Шевченка Д.В.,

особи, яка притягається

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду районного суду міста Харкова від 27 травня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою встановлено, що 03 травня 2024 року о 10:08 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харкові, по пр. Ново-Баварському, 77А, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сильне звуження зіниць очей, що не реагують на світло, сильно виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, та від огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП

В своїй апеляційній скарзі апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Наголошує на тому, що транспортним засобом не керував, автомобіль стояв з вимкненим двигуном та навіть без ключів в замку.

До нього підійшло троє працівників поліції, тиснули на нього, цікавилися чому у автомобіля відсутній задній багажник.

Навколо губ у апелянта залишилася зубна паста і ця обставина зацікавила поліцейських.

Також апелянт вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому факт відмови від проходження огляду міг бути зафіксований виключно у закладі охорони здоров`я, куди його не доставляли.

Жодних ознак наркотичного сп`яніння в нього не було.

Свідки не залучалися, а відеозаписи з бодікамер змонтовані, а тому не можуть бути доказами у цій справі.

Крім того, він не був повідомлений про здійснення відеозапису.

Щодо відео на якому зафіксовано рух транспортного засобу, то таке відео здійснено на власний пристрій і є недопустимим.

Окрім іншого, на думку апелянта поліцейські мали відсторонити його від керування авто, проте вони цього не зробили.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 3) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 3) працівником поліції зазначено, що 03 травня 2024 року о 10:08 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харкові, по пр. Ново-Баварському, 77А, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сильне звуження зіниць очей, що не реагують на світло, сильно виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, та від огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Аналогічні обставини встановив суд першої інстанції.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачається події, які відбувалися 03 травня 2024 року, патрульні поліцейські в складі екіпажу на службовому автомобілі патрулювали в місті Харків.

На світлофорі стояв автомобіль «Daewoo Lanos», на авто була відсутня задня дверцята та відсутній номерний знак.

Транспортний засіб почав прискорюватись, працівники поліції наздогнали автомобіль, який в подальшому зупинився, підійшли до водійських дверей і побачили, що за кермом був ОСОБА_1 .

На запитання поліцейського чому у водія відсутні конструктивні частини авто та відсутній номерний знак, водій чіткої відповіді не надав.

При цьому на відео чітко зафіксовано, що підозра в тому, що водій знаходився в стані наркотичного сп`яніння у працівника поліції виникла одразу, про що було повідомлено водія, повідомлені були і ознаки, які вбачав поліцейський.

Водій факт керування ним транспортним засобом визнав, але проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я категорично відмовився.

Водієві були чітко роз`яснені його права та відповідно наслідки відмови, на що водій повідомив що їхати будь куди на огляд він відмовляється.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я»

Таким чином, поліцейський діяв в межах закону та отримавши відмову водія від проходження огляду поліцейським було складено протокол.

Велася безперервна відеозйомка, свідки не залучались.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

За вказаних обставин, апеляційний суд відкидає доводи ОСОБА_1 про відсутність підстав для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння оскільки зібрані докази, а саме відеозапис повністю спростовує такі твердження.

При цьому відеозапис судом приймається як належний та допустимий доказ, апеляційний суд не вбачає жодних порушень, наслідком яких належало б визнати цей доказ недопустимим.

Відеозапис з службового транспорту поліції, також приймається судом як доказ, оскільки має відношення до даної справи, на ньому зафіксований автомобіль ОСОБА_1 і вказане не спростовує і сам ОСОБА_1 .

Зокрема на відео ОСОБА_1 неодноразово пояснював, що саме він був за кермом, розповідав куди він прямував з якою швидкістю, казав що він не доїхав сто метрів до пункту призначення.

Більш того, поліцейським було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог щодо проходження періодичного технічного огляду і вказана постанова водієм оскаржена не була, що очевидно додатково підтверджує визнання ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом в день події.

Крім того, апеляційний суд відкидає і доводи ОСОБА_1 про порушення його прав, про начеб то не відмову від проходження огляду, а ухилення від його проходження, з огляду на те, що такі доводи не знайшли свого підтвердження.

Вказані доводи суперечать обставинам, які зафіксовані на відео.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність у справі акту огляду є недоречним, з огляду на обставини відмови водія від походження огляду, що свідчить про відсутність будь якої доказової бази такого документу.

Посилання апелянта на те, що поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом також спростовуються відеозаписом, згідно якого поліцейський чітко повідомив водієві про відсторонення його від керування транспортним засобом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду районного суду міста Харкова від 27 травня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева