Справа№464/8611/23
пр.№ 3/464/130/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2024 суддя Сихівського районного суду м.Львова Чорна С.З., за участі захисника Гриневич М.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 09 грудня 2023 року о 03.35 год. по вул.Мікльоша,11 у м.Львові, керував транспортним засобом марки «BMW 528», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, тремтіння пальців рук, чим порушив п.2.5 ПДР. Від проходження огляду на стан сп?яніння у встаноленому законом порядку водій відмовився.

Правопорушник був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про те на її розгляд не з`явився, причини неявки не повідомив, а тому відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП вважаю можливим розглядати справу у його відсутності.

17.06.2024 захисник Гриневич М.М. подав до суду пояснення в яких зазначив, що просить провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки, як вбачається із відеозапису події, в такому містяться відомості лише про події, які мали місце біля припаркованого транспортного засобу на приватній парковці біля багатоквартирного житлового будинку, однак, ним не зафіксовано моменту зупинки автомобіля, а тільки вбачається, що працівник поліції підходить до припаркованого автомобіля марки "BMW", який знаходився у нерухомому стані. Таким чином, враховуючи, що транспортний засіб марки BMW д.н.з. НОМЕР_1 перебував у нерухомому стані, ОСОБА_1 не може вважатися особою, яка керувала ним, адже він не виконував жодних функцій водія на час пропозиції працівниками поліції пройти огляд на стан сп?яніння, відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп?яніння, що слідує з відеозапису;об?єктивна сторона правопорушення відсутня, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, який не відповідає відеозапису з місця поді, працівники поліції не роз?яснили ОСОБА_1 процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп?яніння, в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп?яніння та направлення на огляд. Таким чином, при оформленні матеріалів цієї справи працівниками поліції порушено фундаментальні засади Конвенції захищатися і бути захищеним. Відтак, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки "BMW", д.н.з. НОМЕР_1 . Сам ОСОБА_1 стверджував, що він слухав музику із ввімкненим двигуном на території приватної парковки багатоквартирного житлового будинку. Отже, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння особою, яка не керувала транспортним засобом, не тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи захисник Гриневич М.М. письмові пояснення подані 17.06.2024 підтримує, просить суд провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №570490 від 09.12.2023, що відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- рапортом інспектора УПП у Львівській області від 09.12.2023;

- відеозаписом місця події із нагрудних відеорестраторів працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 визнав, що керував транспортним засобом про, що повідомив працівникам поліції та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та в медичному закладі;

- висновком №002913 вд 09.12.2023 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за даною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пунктів 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 , огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Покликання захисника на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є голослівними та повністю спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 не заперечив факт керування транспортним засобом.

Покликання захисника, що виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності, жодними доказами не підтверджені. При цьому суд бере до уваги, що єдиною уповноваженою на виявлення у водія ознак сп`яніння особою є працівник поліції, який виконує свої службові обов`язки, тоді як захисник не був присутнім на місці події та не може встановити наявність чи відсутність таких ознак на підставі долученого відеозапису.

Відсутність у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 до медичного огляду для проходження огляду на стан сп`яніння значення для встановлення наявності чи відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не має.

Доводи захисника, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі заперечення не узгоджуються із матеріалами справи, зокрема, переглянутим в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відео із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.

Оцінюючи пояснення захисника ОСОБА_2 , вважаю їх такими, що дані лише з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі пояснення не підтверджені жодними фактичними даними та суперечать встановленим обставинам справи, що підтверджені наведеними вище доказами.

За таких підстав, вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України та вчиненні правопорушення доведена повністю, його дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а відтак підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

У ч.2 ст.33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім цього, у відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути 605,60 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст.ст.40-1, 221, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. гривень судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштівГУК у Львiв. обл./Львів. обл./21081300; код отримувача(КОД ЗАЄДРПОУ): 38008294; банк отримувачаКазначейство України (ЕАП); код банку отримувача(МФО): 899998; рахунок отримувачаUA0013001; код класифікації доходів бюджету21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача(КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувачаUA0026001; код класифікації доходів бюджету22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Чорна С.З.