Провадження №3/750/4219/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника - Комаса О.В.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , працюючого водієм у ФОП « ОСОБА_2 », мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 122-2 КУпАП

в с т а н о в и в:

01.10.2024 о 00:15 год. ОСОБА_1 в м. Чернігів по пр. Миру, 130, керував транспортним засобом Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка червоного кольору та спеціального звукового сигналу, чим порушив вимогу п.п. 8.9 «б» ПДР, був зупинений по вул. В. Чорновола, 5, чим порушив п.3.4 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 з протоколом не погодився та пояснив суду, що як тільки він побачив одразу зупинився. До цього поліцейські їхали у зустрічному напрямку, коли проїхав, включили маячки на зустрічному напрямку, і він не думав, що то йому, вважав, що такі їдуть на виклик. Після зупинки його повезли на освідування, де ознак сп`яніння не виявили.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області рядовий поліції ОСОБА_3 суду пояснив, що він складав протокол. Так, патрулювали місто в комендантську годину. Виявили авто, ввімкнули маячки проблискові, щоб той зупинився, але він не зупинявся, продовжував рух. Вони прослідували за ним, ввімкнули сирени, водій не зупинявся, їхав дуже швидко. Зупинився лише на вул. Чорновола. Казав, що не чув і не бачив, однак авто було тільки його і їх, неможливо було не побачити маячки. Вони спочатку рухались в зустрічному напрямку, побачили авто десь за 30 метрів, розвернулись і поїхали за ним. Подавали спеціальний звуковий сигнал, а водій не зупинявся, їхав швидко. Протокол за перевищення швидкості не складали, адже доказів не було. Вони їхали за ним з «Бойової» (ларьки) до Чорновола.

Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , мотивуючи тим, що поліцейські їхали в зустрічному напрямку, розвернулись і коли приблизились до авто під керуванням ОСОБА_1 , той одразу зупинився. У нього не було умислу на вчинення правопорушення. Переслідування автомобіля не знайшло свого підтвердження, ПДР не порушено. Не зафіксовано порушення комендантської години, перевищення швидкості. З відео не вбачається ввімкнення звукового сигналу, відсутня законність вимоги про зупинку.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема: 1) якщо водій порушив правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не переміщували в митний режим транзиту.

Слід зазначити, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 по всій території України введено воєнний стан, який триває досі.

З цього часу на території Чернігівської області діє щоденно комендантська година, яка станом на 01 жовтня 2024 року встановлена з 00:00 до 04:00 год. та у зв`язку із цим заборонено перебувати на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень у цей час.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу (п. 8.9 б ПДР України).

Положеннями ч.1 ст. 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Так, не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №9140325 від 01.10.2024, рапортом поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП рядового поліції Кирила Саверського, відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 №9140325 від 01.10.2024, проглянутого в судовому засіданні.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , 01 жовтня 2024 року о 00 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу.

З відеозапису, який було досліджено в судовому засідання, встановлено, що спочатку працівниками поліції, які рухались службовим т/з на зустріч автомобілю Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_2 , а потім за ним, були увімкнені проблискові маячки синього та червоного кольору, які зобов`язували водія зупинитися. Натомість, водій ОСОБА_1 , в порушення вимоги ПДР, продовжував рух, поліцейські переслідували такий автомобіль, і останній зупинився після того як проїхав досить тривалу відстань.

Слід зазначити, що інших автомобілів в попутному та зустрічному напрямку дороги, по якій рухались автомобілі не було. При цьому, зупинка керованого ОСОБА_1 транспортного засобу відбувалась у темну пору доби, у зв`язку з чим маячки синього та червоного кольору транспортного засобу поліцейських було добре видно, що слідує з долученого до матеріалів справи відеозапису.

Окрім того, суд зауважує також, що відповідно до пункту 8.9 «б» ПДР України, для поліцейського не встановлено обов`язку здійснювати вимогу про зупинку транспортного засобу одночасно за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, такі можуть застосовуватись, за необхідності, як разом, так і кожен окремо, що робить неспроможним твердження захисника про відсутність умислу ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, зокрема й тому, що на відео не зафіксовано звукового сигналу.

Інші доводи захисника Комаса О.В., не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122-2 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Тобто, докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду надані не були.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, повністю доведена, «поза наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймається до уваги відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують стягнення, у зв`язку з чим є підстави для накладення стягнення у вигляді штрафу, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 23, 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122-2 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 153 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь