Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю захисника - адвоката Зражевського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Басюка Олександра Петровича на постанову Острозького районного суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 29.12.2005 року до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Басюк О.П. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам, у зв`язку з чим оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Пояснює, що після ДТП ОСОБА_1 перебував у пригніченому, стресовому психологічному та незадовільному фізичному стані, а тому об`єктивно не розумів значення своїй дій. Вважає, що працівниками поліції порушено порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не ухилявся і не відмовлявся від огляду, у тому числі від освідування в медичному закладі. Зауважує, що після оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в КП "РОЦПЗН", який показав негативний результат. У зв`язку з цим, переконаний, що ОСОБА_1 необґрунтовано визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також заперечує свою вину у вчиненні ДТП, оскільки ОСОБА_1 здійснював випередження автомобіля ГАЗ, який рухався з правої сторони і без увімкненого

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа №567/2040/23 Суддя в суді І інстанції Венгерчук А.О.

Провадження № 33/4815/120/23 Суддя в апеляційній інстанції ОСОБА_2

покажчика повороту здійснив маневр повороту ліворуч, у зв`язку з чим відбулося зіткнення транспортних засобів. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП не доведена належними та допустимими доказами, адже матеріали справи не містять доказів, зокрема, відеозапису яким керувалися поліцейські під час кваліфікації його дій, які б вказували на те, що він виконував маневр обгону з виїздом на зустрічну смугу руху. Наголошує, що первинне зіткнення транспортних засобів відбулося під час здійснення ОСОБА_1 маневру випередження автомобіля ГАЗ до перехрестя проспекту Незалежності та вул. Кідри у м. Острог. Також заперечує щодо пояснень свідків та вважає їх необ`єктивними, оскільки вони були пасажирами автомобіля ГАЗ та перебувають у трудових відносинах із власником даного транспортного засобу. Також зазначає, що матеріали справи не містять належних відомостей про водія автомобіля ГАЗ, адже з наявного у справі відеозапису слідує, що працівником поліції було встановлено, що інформація про те, що останнім керував ОСОБА_3 не відповідає дійсності.

Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №584031 від 28 жовтня 2023 року вбачається, що 28.10.2023 року, близько 09:34 год., в м. Острог, по пр. Незалежності, Рівненської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Renault Megane Scenic", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився (ухилявся) у присутності понятих.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Так, згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 розділу І Інструкції).

За змістом ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З наведеного слідує, що огляд на стан сп`яніння у медичному закладі є невід`ємною складовою освідування водія і поліцейський зобов`язаний запропонувати йому пройти такий медичний огляд, а в разі незгоди зафіксувати відмову.

Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

У направленні, форма якого визначена у додатку №1 до Інструкції, має бути зазначений конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, точний час видачі направлення та інше.

І лише у випадку, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.

При цьому, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною і очевидною. Доказами такої відмови можуть бути письмові пояснення двох свідків огляду або її відеофіксація.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був учасником ДТП. Внаслідок чого, автомобіль під його керуванням отримав значні механічні пошкодження, а пасажир автомобіля був госпіталізований.

Після прибуття на місце дорожньо-транспортної пригоди працівники поліції мають забезпечити власну безпеку, безпеку учасників пригоди та забезпечити безпеку руху транспортних засобів на ділянці дороги, де сталася ДТП, а також визначити наявність постраждалих, надати їм першу медичну допомогу або сприяти доставці їх до медичних закладів.

У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я ( п. 8 розділу І Інструкції №1452/735).

З наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що незважаючи на наслідки ДТП, покликання ОСОБА_1 на стресовий та дезорієнтований стан, лікарем швидкої допомоги, яка була присутня на місці події, він не оглядався.

На переконання апеляційного суду, участь ОСОБА_1 в ДТП, без вжиття заходів для встановлення його фізичного стану, викликають обґрунтовані сумніви щодо сприйняття та усвідомлення водієм подій, що відбуваються та правових наслідків за вчинення ним дій.

На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп`яніння. У ході його невдалих намагань пройти освідування за допомогою технічного приладу на місці ДТП, які були кваліфіковані працівниками поліції як ухилення від огляду, останній виявляв бажання пройти такий огляд шляхом здачі біологічного середовища крові.

У відповідь, працівником поліції таке бажання водія було проігноровано та було наголошено, що огляд у медичному закладі проводиться аналогічним методом, а саме шляхом продувки газоаналізатора. Такі роз`яснення виходять за межі повноважень поліцейського і безумовно впливають на оцінку водієм ситуації і прийняття відповідного рішення.

Тобто, фактично ОСОБА_1 не заперечував щодо освідування на стан сп`яніння в медичному закладі, а його відмова була викликана неправомірними роз`ясненнями поліцейського.

Разом з цим, ОСОБА_1 усно пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, без його ознайомлення та вручення копії відповідного письмового направлення, яке фактично було складено під час оформлення адміністративних матеріалів.

Крім того, ні акт огляду з використанням спеціальних технічних засобів, ні направлення на огляд до медичного закладу, не містять відомостей, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, а письмові пояснення свідків не можуть вважатися об`єктивними, оскільки залучені працівниками поліції свідки перебувають у трудових відносинах із власником транспортного засобу іншого учасника ДТП.

Згідно висновку лікаря №1033 та акту медичного огляду до нього, який було проведено того ж дня за особистим зверненням ОСОБА_1 в КП «РОЦПЗН», за результатами огляду у нього не було виявлено ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено із порушення вимог закону, його вина належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №584032 від 28.10.2023 року вбачається, що 28.10.2023 року, близько 09:34 год., в м. Острог, по пр. Незалежності, Рівненської області, на перехресті з вул. Кідри, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Renault Megane Scenic", реєстраційний номер НОМЕР_2 , при виконанні маневру обгону, не впевнився в його безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "ГАЗ 3307", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався попутно і повертав ліворуч на вул. Кідри. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 14.6 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на правила дорожнього руху, а тому для визначення суті правопорушення та вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, які пункти правил дорожнього руху були порушені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та у чому полягали такі порушення.

Згідно п. 14.6. ПДР України, порушення якого вставиться у провину ОСОБА_1 , обгін заборонено: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Тобто, п. 14.6. ПДР України містить перелік підпунктів, які повинні вказуватися уповноваженою особою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Складений працівниками поліції протокол стосовно ОСОБА_1 належним чином не розкриває суть інкримінованого йому правопорушення, оскільки його дії не містять чіткої кваліфікації, зокрема, у протоколі не вказано, який саме підпункт п. 14.6. ПДР України ним було порушено.

При цьому, суд не уповноважений самостійно кваліфікувати дії особи відповідно до правил дорожнього руху та змінювати фабулу протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки це є обов`язком співробітника поліції, який складає протокол.

Згідно описової частини протоколу, ОСОБА_1 при виконанні маневру обгону на перехресті пр. Незалежності вул. Кідри, не впевнився в його безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "ГАЗ 3307", який рухався попутно і повертав ліворуч на вул. Кідри.

ОСОБА_1 стверджує, що обгону на перехресті він не вчиняв, а здійснював випередження автомобіля "ГАЗ 3307" без виїзду на смугу зустрічного руху до перехрестя. Наголошує, що автомобіль "ГАЗ 3307" рухався по правій смузі і без увімкненого покажчика повороту змінив напрямок руху ліворуч, у зв`язку з чим відбулося зіткнення, після чого транспортні засоби по інерції вдарилися у відбійник, який знаходиться на перехресті пр. Незалежності вул. Кідри.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що під час кваліфікації дій ОСОБА_1 , поліцейський керувався відеозаписом комплексної системи відеомоніторингу «Безпечне місто».

Разом з цим, відеозапис, який би відображав, що ОСОБА_1 здійснював маневр обгону на перехресті, до адміністративних матеріалів не долучений.

Крім того, з висновку експерта №1942-Е від 22 травня 2024 року вбачається, що зіткнення автомобіля «Renault Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_4 , з автомобілем «ГАЗ-3307» номерний знак НОМЕР_5 , в момент первинного контактування на відстані 3,9м від осьової лінії проспекту Незалежності і початку вул.. Кідри в м. Острог не могло відбутися. Встановити, де відносно елементів проїзної частини відбулося зіткнення автомобіля «Renault Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_6 , з автомобілем ГАЗ-3307, реєстраційний номер НОМЕР_5 , в момент первинного контактування, не представляється можливим через відсутність у наданих матеріалах слідової інформації, яка б свідчила про це.

Тобто, висновок експерта, який узгоджується з позицією сторони захисту, свідчить про те, що первинне зіткнення автомобілів «Renault Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_6 , з ГАЗ-3307, реєстраційний номер НОМЕР_5 , не могло відбутися у визначеному на схемі ДТП місці.

За таких обставин, відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_1 здійснював маневр обгону на перехресті, що мало наслідком зіткнення автомобілів.

Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Таких доказів матеріали даної справи не містять.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень належними та допустимими доказами не доведена, а тому відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За таких обставин, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Басюка Олександра Петровича задовольнити.

Постанову Острозького районного суду Рівненської області від 20 грудня 2023 року скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 27 червня 2024 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.