Справа № 456/877/24
Провадження № 3/456/633/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

05 квітня 2024 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бораковський В. М. , розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за частиною 5 ст. 126 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , 02.02.2024, о 12 год 30 хв, в с.Лисовичі, вул.Курортна, 35, Стрийського району керував транспортним засобом «Mercedes-Benz E220CDI» н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії «В», двічі протягом року, не маючи права керувати такими транспортними засобами, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, надіслав на адресу суду заяву про передачу справи до іншого суду (Фрунзівського районного суду Одеської області), тобто за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, однак не надав достатніх та обґрунтованих аргументів, підтверджених доказами, для передачі справи на розгляд до іншого суду.

З аналізу змісту частини 2 ст. 276 КУпАП випливає, що така є диспозитивною, передбачаючи можливість, а не обов`язок розгляду справи про адміністративні правопорушення за певним місцем.

Враховуючи викладене, суд вважає заяву про передачу справи до іншого суду не обґрунтованою, і на місці ухвалив відмовити у задоволенні цієї заяви.

Зважаючи на викладені обставини та відсутність фактичних даних, які б свідчили про поважність причини неявки ОСОБА_1 до суду, тому суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутності, що відповідає вимогам статті 268 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього документи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до диспозиції частини 5 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 ст. 126 КУпАП, доведена:

протоколом серії ААД №666648 від 02.02.2024, згідно з яким ОСОБА_1 , 02.02.2024, о 12 год 30 хв, в с.Лисовичі, вул.Курортна, 35, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz E220CDI» н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії «В», двічі протягом року, не маючи права керувати такими транспортними засобами, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» ПДР. В протоколі ОСОБА_1 зазначив, що від пояснень відмовляється (а.с.1);

формою виводу адмінпрактики, відповідно до якої ОСОБА_1 09.04.2023 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП (постанова серії БАД №661911), оскільки він керував транспортним засобом, не маючи права керувати таким (а.с.3).

Згідно довідки від 05.02.2024, наданої інспектором САП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, ОСОБА_1 10.11.2021 отримав посвідчення водія категорії «С».

Проаналізувавши вищевказані документи суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП.

Оцінивши здобуті у справі та досліджені у судовому засіданні докази суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню у справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою.

Наведеними вище доказами встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія відповідної категорії «В», повторно протягом року, оскільки піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст.126 КУпАП відповідно до постанови серії БАД №661911 від 09.04.2023, тому в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 5 ст.126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 5 ст. 126 КУпАП, яка доведена повністю, та доходить висновку, що стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки відсутні відомості про те, що транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_1 .

Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 ст. 126 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя В. М. Бораковський