Справа № 727/1128/24
Провадження № 3/727/583/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Танасійчук Н.М. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 41 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 41 КпАП України. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29 січня 2024 року, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що в ході позапланового заходу контролю було виявлено правопорушення, в діях директора Комунального підприємства «Цунтр культури та дозвілля імені Тараса Шевченка» своїми діями чи бездіяльністю при звільненні ОСОБА_2 не забезпечила дотримання чинного законодавства про працю, за яке передбачено відповідальність за ч.1 ст, 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення а саме не дотримані вимоги п 3. ст. 40 КЗпП України при звільненн ОСОБА_2 , та не дотримано вимоги ч.1 ст. 5 Закону України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану в частині визначення дати звільнення з роботи, а саме перший робочий день наступний за днем закінчення тимчасово непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, чим порушив вимоги ст 41 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, надіслала клопотання в якому просила закрити провадження по справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно статті 41 КУпАП встановлює відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення,у відповідності до ст.10 цього Кодексу, визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 41 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає, в тому числі, у разі порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплати їх не в повному обсязі, а також у разі допущення інших порушень вимог законодавства про працю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що є співмірним і з вимогами ст. 1 КУпАП.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення

Відсутність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони не дає права суду на її застосування, адже в такому випадку суд перебиратиме на себе функції службової особи покликаної збирати такі докази, що порушуватиме вимоги відносно неупередженості суду. Згідно вимог КУпАП, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті.

Відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Вимогами статті 7 КУпАП, визначено, що ніхто не може бути підданий заходам впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку встановленому законом. Провадження по даних справах здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна. Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02). У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення……У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що є співмірним і з вимогами ст. 1 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч.1 п. 1 КпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 КпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст.185, 247, 251, 252, 283, 284, 285, 287 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.41 КпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Суддя: Танасійчук Н.М..