Справа № 127/8566/24
Провадження № 3/127/2393/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 16.02.2024 об 11.20 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: вул. Некрасова, 56 в м. Вінниці, здійснював реалізацію алкогольних напоїв, а саме спирт етиловий без сертифікату якості заводу виробника.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав і суду пояснив, що в його діях відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення. Крім того, протокол складений за ознаками діяння, яке не охоплене диспозицією закону про адміністративну відповідальність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку його захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, звернула увагу суду на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення складений за ознаками діяння, яке не визначене диспозицією закону про адміністративну відповідальність.

Оцінюючи доводи захисника в цій частині, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Зі змісту частини першої статті 156 КпАП випливає, що адміністративна відповідальність законодавцем передбачена у разі роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. Зі змісту ж протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що останній складений у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 здійснював реалізацію алкогольних напоїв, а саме спирт етиловий без сертифікату якості заводу виробника. Тому суд вважає слушними доводи захисника у цій частині.

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

ЄСПЛ в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 156 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі слід закрити.

Вирішуючи питання щодо доцільності повернення вилученого в ОСОБА_1 майна, суд вважає за доцільне зауважити таке.

З наданих суду матеріалів випливає, що у ОСОБА_1 були вилучені 2 каністри ємністю 30-35 л та 8 баклажок ємністю 6 л. У протоколі вилучення також наявне посилання на те, що зазначені ємності заповнені прозорою рідиною з різким запахом алкоголю. Однак надані суду матеріали не містять відомостей про те, що зазначена прозора речовина є алкогольним напоєм або спиртом відповідно до визначень, які закріплені у статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 481/95-ВР). Разом з тим, суд вважає, що на цей час вирішення питання щодо повернення вилученого у ОСОБА_1 майна є передчасним до підтвердження чи спростування факту вмісту в зазначених ємностях саме алкогольних напоїв відповідно до визначення у наведеному вище Законі.

Керуючись статтями 156, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницької апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: