Справа № 352/49/24
Провадження № 33/4808/408/24
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції ГРИНЬКІВ Д. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю представника потерпілого ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на оскарження ОСОБА_2 на постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2024 року, якою провадження за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тисменицького міського суду Івано-Франківської області від 18 січня 2024 року встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачувався у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП .

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №612536 від 26.12.2023 водій ОСОБА_3 26.12.2023 року о 15 год. 25 хв в селі Марківці Івано-Франківська область на автодорозі Н-10 117 км, керуючи транспортним засобом OPEL ZAFIRA номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не дотримався вимог дорожньої розмітки 1.1 «суцільна лінія» та при обгоні не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Renault Megan номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Провадження по справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На вказану постанову суду потерпілий ОСОБА_2 15 березня 2024 року, за межами строку, який встановлений на оскарження судового рішення, повторно подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки не був належним чином повідомлений про розгляд справи і про наявність даної справи йому стало відомо лише 12 лютого 2024 року в ході розгляду адміністративної справи № 352/50/24. Вказує, що копію постанови суду було отримано його представницею ОСОБА_1 13 лютого 2024 року під час ознайомлення зі справою.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим та його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 був обізнаний про складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні правопорушення,передбаченого ст.124 КУпАП.

При прийнятті рішення враховую, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №612536 від 26.12.2023 року складено за участю ОСОБА_2 , , в якому він зазначений, як потерпілий, про що свідчить його власноручний підпис.

Також звертаю увагу на те, що до матеріалів справи додано схему місця ДТП від 26.12.2023 року (а.с. 2) та пояснення потерпілого ОСОБА_2 в яких наявний підпис потерпілого ОСОБА_2 .

Вищевказані обставини доводять те, що ОСОБА_2 знав про існування відповідного провадження за звинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та мав можливість приймати певні заходи для того, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

Враховую, що порушення судом першої інстанції вимог щодо забезпечення участі учасника судового розгляду в судовому засіданні першої інстанції, не є достатньою правовою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки такий строк починається після ухвалення судового рішення.

При цьому, відповідно до вимог ст. 294 КупАП строк на апеляційне оскарження розпочинається з дня винесення постанови суду, а не з дня отримання судового рішення.

За таких обставин ОСОБА_2 не вказав поважні причини, які не дозволяли йому своєчасно дізнатись про результати судового засідання від 18.01.2024 року та в установлений законом строк оскаржити судове рішення.

Так, відповідно до вимог ст. 295 КУпАП копія рішення по скарзі на постанову по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надсилається особі, щодо якої її винесено, в той же строк копія постанови надсилається потерпілому на його прохання, що свідчить про те, що час отримання копії постанови суду завжди не буде відповідати часу ухвалення судового рішення.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження рахується не з дня отримання апелянтом копії судового рішення, а з дня винесення судом постанови, а отримання копії судового рішення за межами строку на апеляційне оскарження само по собі не може бути визнано правовою підставою для поновлення цього строку.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 мав об`єктивну можливість організувати ефективний захист своїх інтересів в суді та своєчасно дізнатись про ухвалене судом рішення, не приймав заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому провадження та проявив інтерес до цього провадження тільки на стадії судового оскарження справи про прийняття його до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_2 взагалі не вказані правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Разом з тим, з апеляційної скарги вбачається, що апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження повинен рахуватись з дня отримання ним копії судового рішення.

В той же час, суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний та непереборний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Вважаю, що апелянтом не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Звертаю увагу на те, що вперше скарга на постанову суду була зареєстрована Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 29 лютого 2024 року, а постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 березня 2024 року відмовлено ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження.

Будь-яких нових причин, які б не були предметом перевірки суду апеляційної інстанції в клопотанні ОСОБА_2 не наведено.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не наведені поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи що на даний час рішення суду набуло законної сили, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки апелянта протягом розгляду справи у суді першої інстанції, виходячи з конкретних обставин встановлених судом, вважаю, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - ОСОБА_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло