КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 33/4809/169/24 Головуючий у суді І-ї інстанції МАКСИМОВИЧ І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Іванова С.І., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючою директором страхової компанії "Перша", РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винною за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17 000.00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2024 року ОСОБА_1 , визнано винною в тому, що вона 12.01.2024 о 23:01 год. по вул. Шевченка,54 в селищі Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області, керувала транспортним засобом марки OPEL VECTRA, номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер та в медичному закладі відмовилася.

Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 ПДР, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 541533 від 12.01.2024, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Іванов С.І., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

У своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає наступне.

У працівників поліції відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 , передбачені ст.35 ЗУ « Про національну поліцію».

Також у матеріалах справи відсутні відомості, про притягнення особи, до адміністративної відповідальності, зокрема відсутній витяг з бази ІПС МВС України «Армор».

В матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд, яке має знаходиться в матеріалах справи, навіть якщо водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того в матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_1 , або відмова від надання пояснень.

Відсутні докази, щодо факту фіксації вчинення адміністративного правопорушення, тобто в протоколі не зазначено, яким технічним пристроєм здійснювалася відео фіксація подій.

Крім того, в протоколі відсутні дані, про те, що ОСОБА_1 , працівники поліції роз`яснили права, передбачені ст.ст.55,56,59,63 КУ, ст.268 КУпАП.

Також, в матеріалах справи відсутній повний відеозапис події, наявні тільки її фрагменти.

Час вчинення правопорушення не співпадає з часом зупинки транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, переглянувши відеозапис події, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 3 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 6, Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735). огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Доводи апелянта, щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження апеляційним судом, оскільки з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не впливає на причину зупинки. За не виконання такого обов`язку, тобто відмови водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що у випадку не згоди апелянта з причинами зупинки працівниками поліції, це не виключає можливість відповідно до п.п.д) п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства.

Крім того, згідно відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції зупинили ОСОБА_1 , у комендантську годину, та перевірили її особу.

Доводи апелянта з проводу відсутності довідки з бази даних про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд оцінює критично.

Так відповідно до п.4,5 розділу 7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 - поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Тобто, в даному випадку працівники патрульної поліції долучають довідку тільки при встановленні такої кваліфікуючої ознаки як повторність, якщо ця ознака не встановлено, то довідка не долучається.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд сприймає критично, оскільки направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, працівник поліції виписує у разі бажання особи пройти огляд в медичному закладі, тоді як водій ОСОБА_1 , відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння не тільки на місці зупинки транспортного засобу, а і в закладі охорони здоров`я.

Твердження апелянта про недопустимість наявного у справі відеозапису через те, що він має перерви і не містить повного фрагменту відеозапису події є безпідставним, оскільки у справі наявні відеозаписи з відео реєстратора автомобіля працівників поліції та бодікамер. На відеозапису зафіксовано правопорушення водія та факт керування ним транспортним засобом. Після зупинки автомобіля відеофіксація здійснювалась на бодікамери та фіксувалася безперервно і містить всі ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме: виявлення працівниками поліції ознака алкогольного сп`яніння у правопорушника, пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння згідно законодавства на місці зупинки та в медичному закладі, відмову ОСОБА_1 , проходити будь-який огляд.

Також, відхиляються апеляційним судом посилання апелянта щодо недопустимості та неналежності відеозаписом події, через те, що протокол не містить посилань на технічний засіб, яким здійснено відеозапис, оскільки, по-перше, такі вимоги відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП висуваються до постанови по справі про адміністративне правопорушення, а не до протоколу, по-друге, такі вимоги стосуються лише постанов, які виносяться органами Національної поліції, так як відповідно до змін у ст. 258 КУпАП у таких випадках протокол не складається, та постанова повинна містити деякі додаткові відомості, які зазвичай зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта, що поліцейським не було роз`яснено ОСОБА_1 , її права та обов`язки, спростовується тим, що у протоколі серії ААД №541533 наявний її підпис у графі щодо роз`яснення прав і обов`язків та повідомлення про місце та час розгляду даних матеріалів місцевим судом, а також підписом ОСОБА_1 , у графі ознайомлення із протоколом та отримання копії примірника, крім того протокол був підписаний без зауважень.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції вимоги КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , порушені не були й вона обґрунтовано визнана винною в скоєнні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення.

Інші обставини, на які посилається апелянт свого підтвердження не знайшли, та спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, про що суд першої інстанції обґрунтовано навів в своєму рішенні, а тому його апеляція задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, апеляційна скарга адвоката Іванова С.І., в інтересах ОСОБА_1 ,підлягає залишенню без задоволення, а постанова Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2024 рокущодо ОСОБА_1 , повинна бути залишена без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Іванова С.І., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2024 року - залишити без задоволення, а постанову Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2024 рокустосовно ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.В. Широкоряд