Справа № 503/832/24
Провадження №3/503/775/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП,

встановив:

12 квітня 2024 року о 20 год. 25 хв. прикордонним нарядом «Супровід транспортних засобів» спільно з ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) в м. Кодима, Подільського району Одеської області, на залізничній станції «Кодима» на відстані до 10000 м до лінії державного кордону України, виявлено ОСОБА_1 , який будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за порушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП, намагався незаконно перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0279/06 на напрямку м. Кодима (Україна) с. Лабушне (Україна) с. Плоть ( Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП.

В судове засідання особа , яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП і у відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, та з врахуванням скороченого строку розгляду справ даної категорії протягом доби, передбаченого ч.2 ст. 277 КУпАП, шляхом надіслання йому судової повістки на номер його телефону та електронну пошту зазначені у його заяві на отримання електронних повісток від 12.04.2024 року (а.с.5), що підтверджують відповідні довідки. Клопотань про відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило. При цьому, в матеріалах справи міститься його заява від 12.04.2024 року (а.с.4) про розгляд протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення без його участі. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Терещенко І.І. в судове засідання також не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно сповіщений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, про що свідчить довідка від 25.04.2024 року про доставку електронного листа з судовою повісткою. При цьому, 30.04.2024 року адвокат Терещенко І.І. подав до суду через систему «Електронний суд» клопотання (письмові пояснення) про закриття провадження в даній справі на підставі пункту 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що суду не надано схеми правопорушення, на якій було б зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото- чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_1 до правопорушення, яке ставиться йому у провину. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення і рапорт інспектора прикордонної служби самі по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечними доказами на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. В свою чергу визнання своєї вини, про що було зазначено у заяві ОСОБА_1 , саме по собі не є безумовною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності інших належних та достатніх доказів. На думку захисника сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій направлених на порушення порядку перетину кордону.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Частина перша ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

При цьому, ч.2 ст. 2041 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Ураховуючи вище викладене, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- копією постанови Великомихайлівського районного суду Одеської області від 11.03.2024 року у справі № 498/369/24, яка набрала законної сили 22.03.2024 року та якою ОСОБА_1 за вчинення 27.02.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП, було притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. Зазначена постанова підтверджує існування факту піддання ОСОБА_1 адміністративному стягненню за порушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП, будучи протягом року на час діяння, яке мала місце 12.04.2024 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 290482 від 12.04.2024 року (а.с.2), який підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень щодо його змісту та в якому зазначено, що 12 квітня 2024 року о 20 год. 25 хв. прикордонним нарядом «Супровід транспортних засобів» спільно з ПОРВ (з м.д.н.п. Кодима) в м. Кодима, Подільського району Одеської області, на залізничній станції «Кодима» на відстані до 10000 м до лінії державного кордону України, виявлено ОСОБА_1 , який будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за порушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП, намагався незаконно перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдова, в районі проміжного знаку № 0279/06 на напрямку м. Кодима (Україна) с. Лабушне (Україна) с. Плоть (Республіка Молдова) поза пунктами пропуску через державний кордон України, з документами, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим своїми діями порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року № 1777-XII та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 2041 КУпАП;

- рапортом начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) лейтенанта ОСОБА_2 від 12.04.2024 року (а.с.3), згідно якого 12.04.2024 рокуо 20 год. 25 хв. останній разом із ще одним співробітником прикордонної служби виконувався наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Супровід транспортних засобів» на залізничній станції «Кодима» в м. Кодима , Подільського району Одеської області, на відстані до 10000 м від лінії державного кордону України в районі пп/зн 0279/06 на напрямку м. Кодима (Україна) с. Лабушне (Україна) с. Плоть (Республіка Молдова) було виявлено ОСОБА_1 , який намагався незаконно перетнути ДКУ на вихід з України в пішому порядку, без вантажу, в обхід встановлених пунктів пропуску через ДКУ. Своїми діями порушиввимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 2041 КУпАП;

- власноруч написаним текстом письмового пояснення ОСОБА_1 від 12.04.2024 року (а.с.6), в якому останній пояснив, що сьогодні (за текстом малося на увазі 12.04.2024 року) виїхав з міста Одеси на електричці «Одеса-Вапнярка» до станції «Кодима» Подільського району з метою незаконно перетнути кордон у Республіку Молдова, а потім у Німеччину, але його затримали прикордонники за спробу перетину державного кордону, а також зазначив, що вину визнає, та вчинив правопорушення повторно протягом року, після 27.02.2024 року.

Згідно положень ч.1 ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року № 661-IV, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведене письмові пояснення ОСОБА_1 допустимим, належним, достатнім і достовірним доказом, внаслідок узгодженості його внутрішнього змісту та відсутності суперечностей між ним та іншими доказами доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

Крім того, суд не знаходить іншого пояснення, аніж спроба незаконного перетинання державного кордону поза пунктами пропуску, для перебування ОСОБА_1 , який є мешканцем м. Харкова на прикордонній контрольованій території м. Кодима, Подільського району Одеської області, в безпосередній близькості від лінії державного кордону.

Згідно Переліку міст і районів, на території яких установлюються контрольовані прикордонні райони, затвердженого постановою Кабінети Міністрів України від 3 серпня 1998 р. № 1199 «Про контрольовані прикордонні райони», в Одеській область таким, серед інших, є увесь Подільський район, де запроваджений прикордонний режим.

Водночас суд наводить мотиви відхилення доводів щодо відсутності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 висловлених захисником адвокатом Терещенком І.І. у своєму клопотанні (письмових поясненнях) від 30.04.2024 року, а саме:

- з приводу доводів про те, що схеми правопорушення, на якій було б зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото- чи відео фіксації факту вчинення правопорушення, за умов недостатності для доказування використання лише протоколу про адміністративне правопорушення і рапорту службової особи прикордонної служби , то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки нормами КУпАП та Інструкцією з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом МВС України від 18.09.2013 № 898, не передбачено таких дій при оформленні матеріалів справи за ст. 2041 КУпАП. Водночас чинним законодавством не передбачено вимоги, що для оформлення правопорушення за ст. 2041 КУпАП прикордонною службою має бути обов`язково здійснено відеофіксацію діяння особи щодо спроби перетину державного кордону, як чітко визначеного наперед переліку доказів даного правопорушення. При цьому, положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що є доказами в справі про адміністративне правопорушення, серед яких визначено як пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, при цьому відзначено, що доказами є також інші документи. Тобто зазначене не виключає можливості існування у справі схеми порушення та фото-, відеодоказів порушення, за їх наявності, але і їх відсутність у справі не є свідченням того, що стороною обвинувачення не було зібрано належних, допустимих, достатніх і достовірних доказів на підстав яких суд мав би можливість зробити однозначні і беззаперечні висновки про дійсні обставини діяння. Згідно ч.1 ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Таким чином суд вважає, що висновки суду про наявність у діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, правопорушення, передбаченого ст. 2041 КУпАП, може ґрунтуватися на оцінці сукупності доказів наданих стороною обвинувачення та з оцінкою доводів/доказів наданих стороною захисту (за наявності таких);

- з приводу доводів про те, що зазначене у заяві ОСОБА_1 визнання своєї вини саме по собі не є безумовною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності інших належних та достатніх доказів, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки висновок суду про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, як вже зазначалось вище, ґрунтується не лише на одному письмовому поясненні, а сукупності згаданих вище доказів, яким судом надано оцінку у своєму взаємозв`язку між собою, який не містить суперечностей, а відтак вказує на їх переконливість;

При цьому, суд відзначає ту обставину, що протягом всього часу перебування справи на розгляді в провадженні суду до винесення даної постанови ОСОБА_1 або його захисник адвокат Терещенко І.І. так і не повідомили суду наявності у підзахисного правових підстав для перетину державного кордону України через пункти пропуску за умов введеного воєнного стану та оголошеної мобілізації або принаймні самої мети його перебування на прикордонній контрольованій території Кодимської ТГ, Подільського району Одеської області, яка б була не пов`язана із спробою перетину державного кордону.

Таким чином підсумовуючи оцінку надану запереченням адвоката Терещенка І.І. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд твердження захисника оцінює критично, як обраний спосіб відстоювання своєї позиції та побудови захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки дані заперечення суперечать вище наведеним доказам та спростовуються останніми.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023 та від 05.02.2024 року № 49/2024, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX та від 06.02.2024 року № 3564-IX.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі максимально передбаченому санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення без застосування конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення, оскільки матеріали справи не місять в собі відомостей про існування останніх.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 401, 2041 ч.2, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко