Справа № 442/6597/24 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 33/811/1498/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Луцюка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відео конференції справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Луцюка О.І. на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 , в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 04.08.2024 о 23 год. 10 хв. в м. Дрогобич на вул. Грушевського, Львівської області керувала автомобілем марки Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді захисник Луцюк О.І. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що копію постанови ОСОБА_1 отримала лише 26.09.2024, після чого звернулася до адвоката за кваліфікованою допомогою, з яким уклала договір 01.10.2024.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про розгляд справи судом 28.08.2024 та 19.09.2024, внаслідок чого розгляду справи відбувся без її участі, у зв`язку з чим порушено гарантовані права ОСОБА_1 та захист та справедливий судовий розгляд.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, а саме: у фабулі не вказано від якого саме огляду відмовилася ОСОБА_1 та у якому встановленому законом порядку працівники поліції вимагали пройти огляд; не конкретизовано місце вчинення правопорушення (відсутня точна адреса); протокол не містить опису дій ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду, якщо таке мало місце.

На думку апелянта, у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем. Стверджує, що ОСОБА_1 04.08.2024 скористалася послугою «Драйвер» та перебувала на пасажирському сидінні свого автомобіля, після чого розрахувалася з водієм, закрила свій автомобіль та пішла в сторону під`їзду.

Звертає увагу, що висловлювання ОСОБА_1 на відеозаписі дозволяють здійснити їх різну інтерпретацію та не дозволяють дійти переконливого висновку про те, що остання підтвердила факт перебування за кермом автомобіля.

Вказує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено її прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, зокрема щодо права не свідчити проти себе.

Крім того зауважує, що ОСОБА_1 не було своєчасно попереджено про здійснення відео фіксації.

Зазначає, що відео фіксація не є безперервною.

Стверджує, що відеозапис не містить вимоги поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого.

Окремо вказує, що направлення на огляд у медичному закладі при ОСОБА_1 не складалося та останній не вручалося.

Вважає, що рапорт поліцейського не може вважатися належним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки поліцейський є заінтересованою особою в розгляді справи.

Заслухавши пояснення захисника Луцюка О.І. щодо поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2024 року серії ААД № 918750 (а.с. 2);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого ОСОБА_1 відмовилася від огляду (а.с. 4);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 направлялася на огляд до КНП «Дрогобицька МЛ» та від огляду відмовилася (а.с. 5);

рапортом поліцейського ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 10.03.2024 ОСОБА_2 (а.с. 6);

рапортом поліцейського ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Олега Миха від 04 серпня 2024 року, відповідно до якого під час нічного патрулювання вул. Грушевського у м. Дрогобичі разом з лейтенантом поліції Масюком П., їх було зупинено невідомими особами, які повідомили, що у магазин «Градус» (вул. Грушевського, 39) заходила жінка з явними ознаками алкогольного сп`яніння, яка придбала алкоголь, після чого сіла за кермо автомобіля Volkswagen Polo чорного кольору і поїхала в сторону центру. У результаті перевірки прилеглих територій, ними було виявлено вказаний автомобіль, який паркувався біля будинку №42/4 на вул. Грушевського. З автомобіля вийшла жінка, як пізніше встановлено ОСОБА_1 , та попрямувала до свого місця проживання. ОСОБА_1 повідомила, що вона тільки перенїхала з магазину до свого будинку, ДТП не вчинила, жодних інцидентів не було. При цьому, водійка перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовилася (а.с. 6);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції відповідно до якого ОСОБА_1 на вимогу поліцейського про проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася, після чого працівник поліції роз`яснив їй наслідки відмови та роз`яснив, що буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 7).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого ОСОБА_1 заявляє: «Ну добре. Я була на дні народження. Я забрала свою машину з Грушевського і хотіла її переставити. Два кроки…….Я просто переїхала з Грушевського. Я не знаю, як ви мене зафіксували».

Ці вислови двоякому тлумаченню, як це стверджує захисник, не підлягають.

Враховуючи наведене в апеляційного суду не виникає жодним сумнівів у тому, що ОСОБА_1 керувала автомобілем.

Окрім цього, з вказаного відеозапису вбачається, що поліцейські пред`явили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте остання відмовилася, повідомивши, що « Ви знаєте прекрасно, що буде. Я випила 3 бокали..».

Твердження апелянта про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З приводу доводів апелянта, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння ОСОБА_1 не вручалось, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до матеріалів справи та згідно з вимогами Інструкції №1452/735 інспекторами поліції було складено направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння (а. с. 5).

Доводи апелянта з приводу невручення ОСОБА_1 цього направлення апеляційний суд до уваги не бере, оскільки законом не передбачено його обов`язкове вручення, а такий документ є лише підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я та надається лікарю вказаного закладу, від якого ОСОБА_1 також відмовилася.

Що стосується твердження апелянта про те, що рапорт поліцейського є неналежним доказом, апеляційний суд зазначає, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує керівника про певну послідовність дій працівника поліції при оформленні ним протоколу про адміністративне правопорушення, та не є самостійним та беззаперечним доказом винуватості особи.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що оцінка доказів, в тому числі й рапорт поліцейського, згідно з вимогами ст. 252 КУпАП здійснюється суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, при цьому керуючись законом і правосвідомістю. За наведеного, рапорт поліцейського, який не суперечить іншим матеріалам справи та узгоджується з ними, такий правомірно взято до уваги суддею.

Щодо інших доводів захисника, то такі, на думку апеляційного суду, не впливають на факт вчинення правопорушення і не є тими істотними порушеннями законодавства, внаслідок яких судове рішення підлягає скасуванню. Також не встановлено факту допущення судом першої інстанції і інших істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити захиснику Луцюку Олександру Ігоровичу строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Луцюка Олександра Ігоровича залишити без задоволення.

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА