Справа № 276/870/24
Провадження по справі № 3/276/542/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М. розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №552875 гр. ОСОБА_1 15.04.2024 року близько 17 години, перебуваючи в громадському місці с. Рижани по вул. Миру висловлювався нецензурною лайкою в присутності гр. ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано ст. 173 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що 15.04.2024 року о 13 год. 30 хв. він переорував трактором земельну ділянку ОСОБА_3 . До нього підбігла гр. ОСОБА_4 і почала знімати все на телефон і кидатися під трактор, виражалася нецензурно. Він її жодним чином не ображав, а просто пояснив, що обробляє земельну ділянку на приватній території. Пояснення працівникам поліцї надав, що не ображав нецензурно ОСОБА_2 , чому там написано протилежне він не знає.

Потерпіла ОСОБА_2 до суду надіслала заяву, де просить справу розглянути без її участі, так як не може прибути до суду за станом здоров`я.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він попросив ОСОБА_1 виорати земельну ділянку, на що той погодився. Коли ОСОБА_5 закінчив роботу, підійшла ОСОБА_2 та почала висловлювати претензії, чому обробляєте земельну ділянку, на що він відповів, що це його присадибна ділянка. Остання почала фотографувати, кричати на ОСОБА_1 та погрожувати йому. ОСОБА_5 відповів, що він просто виконав свою роботу. Після чого ОСОБА_2 викликала поліцію. ОСОБА_3 надав працівникам поліції документи на підтвердження належності йому будівлі та земельної ділянки. В судовому засіданні запевнив, що ОСОБА_1 не ображав нецензурно ОСОБА_2 , а все було навпаки. Поліція не відібрала в нього пояснення.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_1 приїхав на тракторі обробляти їхню земельну ділянку. Прибігла ОСОБА_2 та почала фотографувати ОСОБА_5 та ображати його незензурною лайкою, погрожувала останньому. Він сказав їй, що його покликали, щоб виорати землю. ОСОБА_1 не ображав нецензурно ОСОБА_2 . Пізніше приїхала поліція та склала на ОСОБА_5 протокол.

Працівник поліції ОСОБА_7 суду повідомила, що після отримання виклику приїхала на місце події, там тривав конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки. Гр. ОСОБА_4 звернулася через те, що її нецензурно ображав ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вона склала протокол. Нагрудний відеореєстратор був відсутній, тому вона не може підтвердити надання ОСОБА_1 пояснень. Протокол був складений в присутності ОСОБА_5 , про свідків в протоколі не зазначила, відеозапис на підтвердженя факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення ОСОБА_2 не надавала. Письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 долучені до протоколу.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.173 КУпАП.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.

Тобто, громадське місце є обов`язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

Між тим, у справі відсутні належні докази порушення громадського порядку та спокою громадян з боку ОСОБА_1 саме за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 15.04.2024 року близько 17 години, перебуваючи в громадському місці с. Рижани по вул. Миру висловлювався нецензурною лайкою в присутності гр. ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП матеріали справи містять пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення.

Однак дані письмові пояснення ОСОБА_1 від 16.04.2024 спростовуються в суді поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та його поясненнями, наданими в засіданні, в яких він заперечив та вказав протилежне, що не ображав нецензурно гр. ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_7 власноручно написала дані пояснення на другий день, проте у письмових поясненнях відсутні відомості, що їх написано зі слів ОСОБА_1 та його ознайомлено зі змістом цих пояснень.

Суд критично оцінює долучені до протоколу письмові пояснення ОСОБА_2 від 15.04.2024 року, так як остання не з`явилася до суду для дачі пояснень та перевірки відомостей, що містяться в протоколі.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 15.04.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, за обставин викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

За таких обставин, суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка зводиться до того, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Відповідно до ч.3ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність у даному випадку в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 280- 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області.

Суддя: А.М.Збаражський