Справа № 465/1285/24 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 33/811/933/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду Львівської області від 03 червня 2024 року,

встановив:

постановою Франківського районного суду Львівської області від 03 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000(тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 04.02.2024 року о 22:20 год. на вул. Наукова, 16 у м. Львові повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та керував автомобілем марки «BMW 318» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, про що було зафіксовано на технічні засоби відеозапису.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. Просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Франківського районного суду Львівської області від 03 червня 2024 року, скасувати таку постанову та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження покликається на те, що оскаржувану постанову винесено у відсутність ОСОБА_1 та його представника адвоката Дмитровича Н.В., а копію оскаржуваної постанови ними отримано 13 червня 2024 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог КУпАП.

Зазначає, що про складання протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП йому стало відомо під час розгляду справи Кам`янка-Буським районним судом Львівської області за його позовом про скасування постанови за ч.4 ст.126 КупАП. Відтак наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення складено у його відсутність, ним не підписувався, ніхто не ознайомлював його зі змістом протоколу. 04 лютого 2024 року транспортним засобом керувала його дружина, ОСОБА_2 , близько 22:30 год. була зупинена працівниками патрульної поліції на вул. Науковій, 16 нібито з підстав порушення знаку 5.16, напрямок руху по смугах, а саме зі смуги яка дозволяє рух ліворуч здійснила рух прямо. За кермом була дружина, яка пред`явила документи на вимогу працівників поліції. Тоді ОСОБА_1 почав сперечатися з поліцейським, що порушення не було, зупинка є неправомірною, що мало наслідком складення постанови на нього, а не на його дружину. Відомості у постанові дійсності не відповідають, постанова є незаконною. І станом на тепер оскаржується у суді.

Стверджує, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпаП не доводиться жодними належними та допустимими доказами.

Заслухавши доводи апелянта ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 03 червня 2024 року. Апеляційна скарга подана 13 червня 2024 року. Десятиденний строк апеляційного оскарження, передбачений ст.289 КУпАП не пропущений, а отже підстави для поновлення такого строку відсутні. Відтак, апеляційна скарга подана у межах строку апеляційного оскарження.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №567265 від 04.02.2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом; копія постанови ЕНА №1377175 від 04.02.2024 року, копією постанови судді від 18.10.2023 року у справі №456/4924/23 (набрала законної сили 30 жовтня 2023 року), відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських.

Апеляційним судом було перевірено доводи апелянта про те, що за кермом автомобіля була його дружина та встановлено, що жодних підстав вважати, що працівники поліції незаконно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , немає, таке твердження апелянта спростовується оглянутим апеляційним судом відеозаписом.

Посилання апелянта про те, що постанова ЕНА №1377175 від 04 лютого 2024 року за ч.4 ст126 КУпАП оскаржується у суді, відтак виключає його відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП є безпідставними та не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та його винуватості, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Франківського районного суду Львівської області від 03 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 Бойка до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ