Справа №461/4425/24
Провадження №3/461/1917/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Кітов О.В., з участю представника Львівської митниці Державної митної служби України Лубоцького Б.І., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 виданий 30.01.2017 органом 8079, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 6 ст. 470 МК України,

встановив:

18.05.2024 о 09 год 18 хв в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці, смугою руху «зелений коридор» в напрямку «в`їзд в Україну», прибув транспортний засіб марки NISSAN X-TRAIL реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , під керуванням яким гр. України ОСОБА_1 , слідував з Республіки Польща в Україну. Під час проходження митного контролю та митного оформлення вище зазначеного транспортного засобу, після проведення перевірки у відповідності до інформації електронної бази ЄАІС «Перетин кордону транспортним засобом» та спрацювання «АСАУР» з`ясовано, що гр. України ОСОБА_1 , ввіз на митну територію України транспортний засіб VW PASSAT, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 , через митний пост "Нові Яриловичі Чернігівської митниці 19.08.2018 року по смузі руху «зелений коридор», в митному режимі «транзит».

На момент перетину кордону, 18.05.2024 року, гр. України ОСОБА_1 , у відповідності до вимог статті 460 Митного кодексу України, жодних документів не надав.

Разом з тим, нормами частини першої статті 192 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

У відповідності до ст. 93 Митного Кодексу України та розділу І п. 4 наказу ДМСУ від 17.11.05 № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», вищевказаний автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган до закінчення строку.

У відповідності до ст. 95 Митного Кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб). Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 Митного Кодексу України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 Митного кодексу України.

Станом на 18.05.2024 транспортний засіб марки VW PASSAT, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 , за межі митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 , перевищив встановлений статтею 95 Митного Кодексу строк доставки транспортного засобу особистого користування до митного органу призначення, терміном більше ніж на тридцять діб.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав до суду клопотання, у якому просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та зобов`язати Митний пост «Краковець» Львівської митниці вилучити інформацію про транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 з електронних баз Державної митної служби України. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі в Головному управлінні персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, допомагав військовим під час Антитерористичної операції на сході України та згодом у Операції об`єднаних сил, зазначеним транспортним засобом користувався до кінця грудня 2018 року. Такий транспортний засіб отримав механічні ушкодження у «Зоні безпеки», розташованої на контрольованих Урядом територіях поруч із лінією розмежування. Транспортний засіб не підлягав транспортуванню та експлуатації і за проханням військових ОСОБА_1 віддав його таким військовим на запчастини. Зазначає, що ОСОБА_1 не знав про необхідність надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили, визначеного митним законодавством. Окрім того, звертає увагу суду, що протокол складено майже через шість років після ввезення транспортного засобу за частиною 6 статті 470 Митного кодексу України, яка не діяла на день вчинення правопорушення.

Представник Львівської митниці Державної митної служби України протокол підтримав.

Заслухавши доводи представника митного органу, перевіривши матеріали справи та надані докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 6 ст. 470 МК України.

Частиною 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Відповідно до глави 55 р. ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст. 90 та 93 МК України).

У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб.

Частиною 2 ст. 95 МК України встановлено, що до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

Одночасно, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.470 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із передачею автомобіля на потреби Збройних Сил України, оскільки факт такої передачі не підтверджений жодними належними та допустимими доказами. Крім цього, у долучених до протоколу письмових поясненнях ОСОБА_1 , ним зазначено наступне: «19.06.2018 року ним було придбано автомобіль VW PASSAT (LTCR2454) та ввезено на територію України. Протягом експлуатації, близько півроку до початку терміну розмитнення (за пільговими ставками) автомобіль отримав механічні пошкодження, за неможливості вивозу за межі кордону України та розмитнення даного авто, його було продано (ймовірно на запчастини)». При цьому дані письмові пояснення не містять жодних згадок про те, що автомобіль отримав пошкодження в ході проведення Антитерористичної операції та був переданий на потреби Збройних Сил України. Таким чином доводи сторони захисту є непослідовними та не підтверджені жодними доказами, а тому відхиляються судом.

З огляду на наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України, а саме останній не доставив транспортний засіб особистого користування до органу доходів і зборів призначення, тобто перевищив встановлений митним кодексом України строк доставки транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, терміном більше ніж на тридцять діб, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №0587/20900/24 від 18.05.2024 року, витягом із АСМО «Інспектор», витягом із ЄАІС Держмитслужби та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Таким чином, аналізуючи наведені докази у даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України доведена повністю.

Оцінюючи доводи сторони захисту, про те, що ОСОБА_1 не підлягає відповідальності, передбаченої ч. 6 статті 470 МК України, суд виходить з наступного.

На час ввезення ОСОБА_1 транспортного засобу стаття 470 МК України була в редакції, яка містила три частини, частина третя якої передбачала відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих документів, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, 22 серпня 2019 року, в силу Закону України від 16 травня 2019 року № 2725 - VIII, набрали чинності зміни до Митного кодексу України, які були внесені Законом України від 8 листопада 2018 року №2612 - VIII, у зв`язку з якими статтю 470 МК України викладено в новій редакції, що передбачає шість частин.

Чинна частина шоста ст. 470 МК України передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Згідно з матеріалами справи, строк зворотного вивезення транспортного засобу марки VW PASSAT, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 , збіг 29 серпня 2018 року. З 30 серпня 2018 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Так, правопорушення, передбачене ч.6 ст. 470 МК України, є триваючим. Триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

За наведених обставин, факт неповернення ОСОБА_1 транспортного засобу станом на момент набрання чинності законом, що передбачає адміністративну відповідальність, а також на момент складання протоколу про порушення митних правил, та те, що такий не вивезений за межі митної території України, свідчить про вчинення ОСОБА_1 вказаного порушення. Таким чином, з моменту набрання чинності частиною 6 ст. 470 МК України, та до моменту складення щодо ОСОБА_1 протоколу про вчинення митного правопорушення, останній перебував у стані безперервного продовження бездіяльності, яка полягала у порушенні строку тимчасового ввезення транспортного засобу.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

На момент свого початку протиправна бездіяльність ОСОБА_1 строком понад 10 діб тягнула відповідальність за редакцією ч. 3 ст. 470 МК України, яка передбачала стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 18 травня 2024 року своє зобов`язання не виконав і продовжив протиправну бездіяльність.

Таким чином, вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч. 6 ст. 470 МК України.

Відповідно до Закону України №395-1Х від 19.12.2019 р., розділ ХХ1 «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, п. 9-5, вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 470 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.

Оскільки вчинене ОСОБА_1 правопорушення працівниками митного органу виявлено 18 травня 2024 року та протокол про адміністративне правопорушення щодо неї було складено у цей же день, тобто після завершення періоду з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення передбачене за ч. 6 ст. 470 МК України.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи даних про доходи порушника та можливість виконати ним покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, тобто в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 481, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «VW PASSAT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_6 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Олександр КІТОВ