Справа №766/5477/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з надійшли з Міністерства оборони України Військова Частина НОМЕР_1 , про військові адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 громадянина України, уродженця с. Ков`яги, Валківського району Харківської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого : місце тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,-

встановив:

ОСОБА_1 , 29.03.2024 року приблизно о 08-00 год., будучи військовослужбовцем військової служби призваний за мобілізацією, діючи умисно, всупереч інтересам служби на порушення статутних обов`язків, в умовах особливого періоду правового режиму воєнного стану, перебував та виконував обов`язки військової служби на території тимчасового розташування роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) в стані алкогольного сп`яніння. За результатами медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного 29.03.2024 року ( висновок № 56) встановлено діагноз: алкогольне сп`яніння: 1,32 проміле .

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: перебування військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинені особою в умовах особливого періоду.

Крім того, ОСОБА_1 , 01.04.2024 року приблизно о 19-00 год., будучи військовослужбовцем військової служби призваний за мобілізацією, діючи умисно, всупереч інтересам служби на порушення статутних обов`язків, в умовах особливого періоду правового режиму воєнного стану, перебував та виконував обов`язки військової служби на території тимчасового розташування роти протитанкових ракетних комплексів в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) в стані алкогольного сп`яніння. За результатами медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного 01.04.2024 року ( висновок № 289/В) встановлено діагноз: алкогольне сп`яніння: о 20-55 год 1,65 проміле, о 21-15 год- 1,83 проміле .

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: перебування військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані, виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинені особою в умовах особливого періоду.

В судові засідання, призначені на 12.04.2024, 29.04.2024, 20.05.2024, 18.06.2024 року ОСОБА_1 , не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення смс- повісток, довідки про направлення та отримання яких наявні в матеріалах справи та розміщення оголошення на офіційному сайті Херсонського міського суду Херсонської області

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Відсутність правопорушника, під час розгляду адміністративних матеріалів, за жодних обставин не може виступати, як засіб уникнення адміністративної відповідальності особи, оскільки це буде означати про безкарність такої поведінки.

З огляду на викладене, судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколах про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Так, вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушень підтверджена наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

-протоколами про адміністративні правопорушення №56 від 30.03.2024 р., №57 від 02.04.2024 р в яких викладено обставини вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, провину визнав;

- висновками про результат медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння № 56 від 29.03.2024 року та № 289/В від 01.04.2024 р. відповідно до яких у ОСОБА_1 встановлений діагноз: алкогольного сп`яніння,

-копією паспорта, яким посвідчено особу та ідентифікаційний код ;

-копією військового квитка Серія НОМЕР_3 ;

- витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 ( по стройовій частині) від 13.03.2023 року за №64 про призначення на посаду та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу в/ч;

-службовою характеристикою відповідно до якої ОСОБА_1 зарекомендував себе з негативної сторони;

-медичною характеристикою військовослужбовця ОСОБА_1 , відповідно до якої скарг на здоров`я не виявлено;

-поясненнями військовослужбовця ОСОБА_2 , який 29.03.2024 р. о 8-00 год. помітив, що військовослужбовець ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та став свідком того, що 01.04.2024 р. близько 19-00 год. ОСОБА_1 поводив себе неадекватно та який направив останнього на медичний огляд;

- поясненнями військовослужбовця ОСОБА_3 , який 29.03.2024 р. та 01.04.2024 р. став свідком перебування ОСОБА_1 в розташуванні взводу ПТРК в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 24.02.2022 діє воєнний стан, який востаннє продовжено Законом України «Про затвердження Указу Президента України від 5 лютого 2024 року № 49/2024 «Про затвердження Указу Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08 травня 2024 № 3684-IX з 05:30 години 14.05.2024 строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 266-1 КУпАП). Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів (ч. 2 ст. 266-1 КУпАП). Під час проведення огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 6 ст. 266-1 КУпАП). Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 9 ст. 266-1 КУпАП).

Оцінюючи викладені докази, суд приходить до висновку, що останні узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин, вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, ставити їх під сумнів підстав немає, оскільки останні вказують на наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, які було вчинено в умовах особливого періоду.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив декілька адміністративних правопорушень, які розглядаються одночасно одним і тим же органом та які передбачені ч.3 ст. 172-20 КУпАП, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом.

Однак, в силу п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Таким чином, судовий збір з ОСОБА_1 , стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 33, 34, ч.2 ст. 36, ч. 3 ст. 172-20, ст.ст.251, 256, 283, 284 КУпАП -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 громадянина України, уродженця с. Ков`яги, Валківського району Харківської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого: місце тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та у відповідності до ст. 36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.(сімнадцять тисяч гривень) .

(Номер рахунку(IBAN): UA0021451, ОдержувачГУК у Херсонській обл./Херсонській ра-он 21081100, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяВ. Е. Дорошинська