справа № 515/1408/23
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2024 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Гусєвої Н.Д., за участю секретаря судового засідання Богдан А.І., представника потерпілого адвоката Кокарєва А.П. (дистанційно), потерпілого ОСОБА_1 , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерушай Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не маючого дітей, працюючого автослюсарем у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не вчиняв однорідного правопорушення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

18 серпня 2023 року о 14 год. 34 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Василя Тура, буд. № 125, м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, при зміні напрямку руху, а саме повороту ліворуч, не переконався в безпеці руху, внаслідок чого вчинив зіткнення з транспортним засобом марки «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку, з послідуючим наїздом на залізобетонну електроопору № 20, чим порушив пункт 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, тапояснив, що він 18 серпня 2023 року керував транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Василя Тура, буд. № 125, м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області. Здійснюючи поворот наліво до магазину «Автозапчастини», який розташований зліва, включивши лівий показчик повороту, при перетині зустрічної полоси зіткнувся з транспортним засобом марки «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався позаду із перевищенням швидкості, здійснюючи обгін транспортного засобу по зустрічній смузі. Зіткнення відбулося у задню частину транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA». Вважав, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 .

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, його вина у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, пошкодження транспортних засобів, повністю підтверджується обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілого, а також матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 дав суду пояснення про те, що він 18 серпня 2023 року по вул. Василя Тура, буд. № 125, м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, керуючи транспортним засобам марки «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював обгін автомобіля марки «FORD», з`єднавшись із яким побачив, що автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду автомобіля марки «FORD», повертаючи наліво, виїхав на зустрічну смугу, однак він не зміг знизити швидкість аж до зупинки, у зв`язку з чим відбулося зіткнення із автомобілем марки «SKODA OCTAVIA» під керуванням ОСОБА_2 . Зіткнення відбулося у передню частину транспортного засобу марки «FORD TRANSIT».

Крім того, вина ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої пошкоджені транспортні засоби, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 164294 від 18 серпня 2023 року, згідно з яким 18 серпня 2023 року о 14 год. 34 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Василя Тура, буд. № 125, м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, при зміні напрямку руху, а саме повороту ліворуч, не переконався в безпеці руху, внаслідок чого вчинив зіткнення з транспортним засобом марки «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався у попутному напрямку, з послідуючим наїздом на залізобетонну еклетроопору № 20. Зі складеним з приводу виявленого адміністративного правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ознайомився, йому було роз`яснено права, передбачені статтею 63 Конституції України, а також статтею 268 КУпАП, про що зроблено відмітку та поставлено підпис ОСОБА_2 ;

- схемою місця ДТП від 18 серпня 2023 року, підписаною ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_1 без зауважень, яка містить означення розміщення автомобілей, а також перелік отриманих автомобілями ушкоджень у вигляді: повністю розбитої передньої частини автомобіля марки «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 ; повністю розбитої передньої частини, розбитого лобового скла, зігнутого крила, зміщеного у салон двигуна, розбитого заднього бампера, зігнутої лівої частини посилювача бамперу, розбитого заднього показчика повороту автомобіля «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 ;

- реєстрацією повідомлення зі служби 102, згідно з якою 18 серпня 2023 року о 14 год. 43 хв. від потерпілого ОСОБА_1 до Відділення поліції № 2 (м. Татарбунари) Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18 серпня 2023 року о 14 год. 38 хв. за адресою: вул. Василя Тура, буд. № 125, м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, до швидкої медичної допомоги надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а саме зіткнення двох автомобілів під керуванням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за результатом чого складено адміністративний протокол на гр. ОСОБА_2 ;

- повідомленням від 18 серпня 2023 року, відповідно до якого відсутні дані, які б указували на наявність кримінального правопорушення;

- висновком експертів № 23-5892 комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобілів марок «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до якого в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних водій автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перед перестроюванням, поворотом ліворуч, повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тобто він повинен був діяти відповідно до вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, та його дії, які не відповідали зазначеним вимогам, перебувають у причинному зв`язку з фактом ДТП.

Крім того, судом досліджено залучені стороною захисту, представником потерпілого адвокатом Чумаченком С.О. відеозаписи, надані на DVD-R диску, з яких вбачається, що 18 серпня 2023 року о 14:34:36, в момент зміни напрямку руху, а саме здійснюючи поворот ліворуч та початку виїзду автомобіля марки «SKODA OCTAVIA», під керуванням ОСОБА_2 , на смугу зустрічного руху, по ній вже рухався автомобіль марки «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який виконував маневр обгону, та о 14:34:38 сталося зіткнення зазначених автомобілей.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано довідку № 63.2 від 2023 року про те, що ОСОБА_2 отримував посвідчення водія.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний своєчасно, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, яка здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення частин 1, 2 статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, повинен вирішити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) визначено, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у статті 124 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Оцінка доказів, відповідно до статті 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що досліджені у судовому засіданні докази є послідовними і логічними, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони є достатньо вагомими (переконливими), чіткими (точними), узгодженими між собою (без суперечностей), а тому є достовірними і відповідають критеріям якості доказів, встановленим пунктом 150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» в частині події дорожньо-транспортної пригоди.

У суду не виникає сумнівів щодо переконливості доказів, узятих в цілому по справі, з яких вбачається, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП.

Аналізуючи наведені вище норми права, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, вияснивши причини та умови, що сприяли вчиненню вказаного адміністративного правопорушення, проаналізувавши усі фактичні дані, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях водія транспортного засобу марки «SKODA OCTAVIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 присутня вина, яка полягає у тому, що він під час руху автомобіля порушив вимоги Правил дорожнього руху і такі порушення знаходяться у причинному зв`язку із зіткненням транспортних засобів, а відтак в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, адміністративне правопорушення було вчинене саме ним, тому ОСОБА_2 є винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, його дії розкривають матеріальний склад об`єктивної сторони статті 124 КУпАП у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, оскільки його провина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими судом, тому дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за статтею 124 КУпАП.

Судом встановлено, що відповідно до вимог статті 17 КУпАП відсутні обставини, які виключають адміністративну відповідальність, оскільки ОСОБА_2 не діяв в стані крайньої необхідності, необхідної оборони і не був в стані неосудності.

Невизнання провини ОСОБА_2 суд розцінює як обраний ним засіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, оскільки в судовому засіданні місце й факти, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи.

Що стосується доводів ОСОБА_2 , про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася в наслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «FORD TRANSIT», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , суд визнає безпідставними та декларативними, оскільки це не спростовує того факту, що саме дії ОСОБА_2 по необґрунтованому виїзду на зустрічну сторону проїзної частини, знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП та є причиною пригоди.

Разом з тим, суд наголошує, що в рамках розгляду даної справи розглядається наявність вини за правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, саме в діях ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що визначення ступеню вини іншого учасника ДТП, відносно якого органами поліції не складався протокол про адміністративне правопорушення, не входить до предмету дослідження у справі про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2 , проте встановлення ступеня вини ОСОБА_2 з одночасним дослідженням наявності вини (ступеня вини) у ДТП його іншого учасника можливо у разі виникнення майнового спору з відшкодування збитків та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Суд дійшов висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі: Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи судом …, який … становить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення… .

Поняття кримінальне обвинувачення має автономне значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (справа Блохін проти Росії, рішення від 23 березня 2016 року, пункт 179; Адольф проти Австрії, пункт 30).

До кримінально-процесуального аспекту статті 6 Конвенції належать адміністративні правопорушення правил, які караються штрафами, обмеженням водійських прав, такими, як зняття балів, або призупинення чи скасування водійських прав (справи Луц проти Німеччини, пункт 182, Шмауцер проти Австрії, Ігор Паскарі проти Республіки Молдова, пункти 20-23).

Тому, стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в контексті статті 6 Конвенції належить до кримінально-процесуального аспекту.

Стаття 6 пункт 1 Конвенції застосовується протягом усього провадження, метою якого є встановлення обґрунтованості кримінального обвинувачення включно зі стадією проголошення судового рішення.

Загалом гарантії статті 6 пункту 1 Конвенції застосовуються до апеляційного оскарження, коли ця інстанція є завершальною стадією відповідного провадження і його результат може бути вирішальним для притягнутих до відповідальності осіб.

Правове регулювання прав та свобод людини за національним законом полягає у створенні необхідних умов, якими слід забезпечити невідворотність адміністративної відповідальності.

В той же час має бути забезпечений справедливий баланс між загальним (публічним) інтересом невідворотності адміністративної відповідальності та дотриманням прав і свобод людини щодо строку давності про притягнення її до відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, в тому числі у справах «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» та «ВАТ «Нафтова компанія Юкос» проти Росії» визначив строк давності як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, що могли бути неповними за спливом часу («ВАТ «Нафтова компанія Юкос» проти Росії», рішення від 20 вересня 2011 року, пункт 570 та «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», рішення від 22 жовтня 1996 року, пункт 51).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення 18 серпня 2023 року. Справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 08 січня 2024 року та передана судді Гусєвій Н.Д. згідно з Реєстром судових справ і матеріалів, переданих на розгляд головуючому судді, 09 січня 2024 року, однак на день надходження вказаної справи до суду пройшло три місяці після вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, тобто сплив строк, в межах якого, відповідно до діючого законодавства, до правопорушника могло бути застосовано адміністративне стягнення.

Відповідно до положень статті 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За змістом частини 2 статті 38 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення, що відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права.

За таких підстав, в системі діючого правового регулювання та на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП судом вирішується питання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України одним із його завдань є правове забезпечення охорони прав і свобод людини та громадянина, яке, окрім іншого, полягає також і в створенні дієвих механізмів захисту прав та законних інтересів осіб, потерпілих від злочинів.

У рішеннях Конституційного Суду України (справа № 1-28/20170, рішення від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 [1]; справа № 1-36/2001, рішення від 3 жовтня 2001 року № 12-рп/2001 [2]) неодноразово зазначено про низку основоположних постулатів стосовно того, що:

- Україна є демократичною, правовою державою;

- у нашій країні визнано і діє принцип верховенства права;

- Конституція України має найвищу юридичну силу; закони й інші нормативно-правові акти приймають на підставі Конституції України та повинні відповідати їй;

- людину, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеку визнано в Україні найвищою соціальною цінністю;

- права та свободи людини, їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження й забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

З огляду на ці конституційно-правові приписи, однозначно можна дійти висновку, що на державу покладено обов`язок, щодо вжиття дієвих й ефективних заходів, спрямованих на гарантоване поновлення порушених прав людини, зокрема прав потерпілого, якому завдано шкоду злочином.

Конституція України захищає права і свободи людини і громадянина на підставі рівності всіх перед законом і судом, забезпечує доступ до правосуддя і компенсації спричиненої шкоди.

На державу покладено обов`язок запобігати і припинити в установленому законом порядку будь-які посягання, що спричиняють шкоду, моральні страждання та забезпечити потерпілому від правопорушення, насамперед в суді, свої права і законні інтереси любим не забороненим законом засобом.

Разом з тим, обов`язок держави забезпечити поновлення прав потерпілого від злочину не повинно залежати від наділенням його права визначити необхідність здійснити винесення процесуального документу у відношенні тої чи іншої особи за межами покладеними на цю особу відповідальності, таке право в силу публічного характеру притягнення до відповідальності належить тільки державі в особі законодавчих і правозастосовувальних органів.

Правосуддя в Україні здійснюється тільки судом. Держава зобов`язана гарантувати захист прав усім учасникам судового процесу чиї права та законні інтереси безпосередньо зачіпає провадження по справі, забезпечити належну можливість відстоюванню своїх прав і законних інтересів на всіх стадіях судового провадження будь-яким не забороненим законом способом.

В цих цілях, законодавець, діючи в рамках наданих дискреційними повноваженнями, включив таку нереабілітуючу обставину, як сплив строків давності адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 3 статті 285 КПК України у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Проаналізувавши норми національного закону та, враховуючи конвенційні положення стосовно строків давності, суд, використовуючи право, надане судам загальної юрисдикції тлумачити зазначені норми для цілей подолання суперечної правозастосовної практики, яка послабляє гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу, дійшов висновку, що строк давності не тільки забезпечує правову визначеність та остаточність судового рішення, попередження порушень прав осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, але й надає законне право порушнику уникнути переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після вчинення правопорушення, в даному випадку - притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка підозрюється у вчиненні адміністративного правопорушення, за закінченням строку давності, що передбачений національним законом частиною 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк давності спливає і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді, оскільки будь-які процесуальні дії та інші обставини (неможливість виклику в судове засідання учасників справи не з вини суду, призначення експертизи тощо) протягом цих строків не припиняють їх перебігу.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття провадження у справі за пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Аналізуючи наведені вище норми права, виходячи з вищенаведених фактів, беручи до уваги, що судом встановлена винність у вчиненні ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 необхідно визнати винним вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження по справі закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, оскільки на момент винесення даної постанови закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП.

Разом із цим, відповідно до положень статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Водночас, у чинному КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала дії суду у випадку стягнення витрат за проведення експертизи, у зв`язку із чим апеляційний суд вважає, що в даному випадку необхідно застосувати аналогію права, яка засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні до спірних правовідносин загальних засад і змісту законодавства за відсутності конкретної норми, що регулює подібні відносини.

Так, частиною 2 статті 124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з матеріалів справи до суду від ОСОБА_2 , відносно якого складено протокол у наявній справі, надійшло клопотання про проведення експертизи (трасологічного дослідження) (т. 1 а. с. 67-69). Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2023 року було призначено у справі судову автотехнічну експертизу (т. 1 а. с. 73-74). Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 07 лютого 2024 року було змінено статус експертизи за постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 13 жовтня 2023 року на судову комп`ютерно-технічну та автотехнічну експертизу дослідження обставин ДТП (т. 1 а. с. 195-196).

Згідно з актом № 23-5892 здачі-приймання висновку експерта № 23-5892 від 02 квітня 2024 року, акту № 23-5892/2 здачі-приймання висновку експерта № 23-5892/2 від 02 квітня 2024 року загальна вартість вказаної експертизи склала 18932,00 грн. (7572,80 грн. + 11359,20 грн.) (т. 2 а. с. 2, 3 зв.).

Враховуючи те, що судова автотехнічна експертиза, статус якої був змінений на судову комп`ютерно-технічну та автотехнічну експертизу дослідження обставин ДТП під час розгляду наявної справи була призначена за клопотанням ОСОБА_2 , відносно якого складено протокол у наявній справі, суд дійшов висновку про стягнення саме з ОСОБА_2 витрат за її проведення.

Керуючись статтями 7, 17, 38, 124, 221, 247, 277, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення № 515/1408/23 відносно ОСОБА_2 - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судової комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи дослідження обставин ДТП у сумі 18932 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови оголошено 24 червня 2024 року о 08 год. 35 хв. в залі судових засідань № 1 Арцизького районного суду Одеської області.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Гусєва Н.Д.