Справа №461/4433/24
Провадження №3/461/1924/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Кітов О.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника митного органу Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Держмитслужби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Львівської області, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 26.12.2023 виданий органом 4628,

за ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України,

встановив:

20.05.2024 року близько 13 год. гр. України ОСОБА_1 поверталася з приватної поїздки в якості пасажира транспортним засобом марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_2 , через пункт пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці в напрямку в`їзд в Україну, обравши для слідування смугу спрощеного митного контролю позначену символами «зелений коридор», чим заявила про відсутність в неї будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

При здійсненні візуального огляду вказаного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Автомобіль було скеровано до боксу поглибленого догляду товарів та транспортних засобів, де під час проведення митного огляду крім товарів, дозволених до переміщення через митний кордон України згідно з ч. 1 ст.374 Митного кодексу України (особистих речей, продуктів для власного споживання згідно з ч.2 ст. 378 Митного кодексу України та Постановою КМУ № 434 від 21.05.2012) у багажному відділенні автомобіля без ознак приховування було виявлено, а саме:

1) засіб для захисту рослин (гербіцид) з маркуванням «AGROSAR 360SL» ємністю 20 л. - 3 шт.;

2) засіб для захисту рослин (гербіцид) з маркуванням «AGROSAR 360SL» ємністю 10 л. - 2 шт.;

3) засіб для захисту рослин (гербіцид) з маркуванням «AGROSAR 360SL» ємністю 5 л. - 4 шт.;

4) засіб для захисту рослин (гербіцид) з маркуванням «AGROSAR 360SL» ємністю 1 л. - 24 шт.;

5) засіб для захисту рослин (фунгіцид) з маркуванням «RIDOMIL GOLD MZ» ємністю 1кг. - 5 шт.

Обіг та ввезення на митну територію України вказаних товарів регулюється Законом України «Про пестициди і агрохімікати» від 02 березня 1995 року №8б/95-ВР. У свою чергу відповідно до вимог частини 9 статті 4 вказаного Закону України, ввезення (пересилання) фізичними особами на митну територію України будь-яких пестицидів і агрохімікатів забороняється.

В своїх письмових поясненнях гр. ОСОБА_1 зазначила, що даний товар придбала для власних потреб і надала фіскальні чеки від 20.05.2024 року № 52723, згідно яких загальна вартість вказаного вище товару становить 2601, 00 злотих, що відповідно до курсу НБУ станом на 20.05.2024 року складає 26 055,78 грн.

Відповідно до частин 4, 5, б ст. 366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою. Початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору ("зелений коридор"), є декларуванням шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.

Особисті речі та товари, що не перевищували обмежену законодавством України норму ввезення були пропущені гр. ОСОБА_1 для ввезення на митну територію України.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 вчинила дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, шляхом недекларування, тобто не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України.

ОСОБА_1 під час розгляду справи вину у вчиненні правопорушення визнала, підтвердила обставини викладені у протоколі, щиро розкаялась у вчиненому та просила суд суворо її не карати.

Представник Львівської митниці Держмитслужби Лубоцький Б.І. протокол підтримав.

Частиною 3 статті 471 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.

Відповідно до ч. 2 ст. 366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Згідно ч. 4 ст. 366 МК України, громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами. Товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Відповідно до вимог частини 9 статті 4 Закону України «Про пестициди і агрохімікати», ввезення (пересилання) фізичними особами на митну територію України будь-яких пестицидів і агрохімікатів забороняється.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про порушення митних правил, а саме: протоколом про порушення митних правил №0592/20900/24 від 20.05.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; контрольним талоном; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 20.05.2024; описом вилучених предметів від 20.05.2024, доповідною та службовою записками.

З наведених доказів вбачається, що вони доводять факт, спосіб та порядок перетину митного кордону даною особою, обставини виявлення незадекларованого товару, його перелік, найменування, вартість та кількість.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, приймаю до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, щиро розкаялася у вчиненому, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу, в межах встановлених санкцією ч. 3 ст. 471 МК України, без конфіскації товарів.

Згідно ст. 519 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи. До витрат у справі про порушення митних правил належать також кошти, що виплачуються експерту за виконання його обов`язків та за роботу, виконану за дорученням митного органу, виплати добових, компенсації на проїзд до митного органу і назад та наймання приміщення, а також кошти, одержані свідком на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі пояснень.

Відповідно до ст. 520 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил.

Статтею ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 471, 486, 527, 528 МК України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень.

Вилучений, згідно протоколу №0592/20900/24 від 20.05.2024 року, товар повернути ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил у розмірі 278,63 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олександр КІТОВ