Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8647/24 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є.
Номер провадження №33/4805/1454/24
Категорія ст.173 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілих: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 10 жовтня 2024 року,якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 10 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 03.09.2024 о 09 год 00 хв, перебуваючи в АДРЕСА_1 , висловлювала слова брутальної лайки, погрожувала фізичною розправою в бік сусідів гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , чим порушила громадський порядок та спокій громадян. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказала, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. На її думку, особи, які звинуватили її в протиправних діях, систематично вводять в оману правоохоронні органи та суд. До скарги долучила заяву від 07.09.2024, подану нею до ВП ГУНП м.Житомира та відповіді на її звернення до органів поліції.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала із зазначених у ній підстав, вказала, що зі сторони сусідів зазнає безпідставних звинувачень, що було підставою для неодноразових її звернень до правоохоронних органів.

Потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали, просили її залишити без задоволення. Підтвердили, що ОСОБА_1 проживає з ними у одному під`їзді та перебуває з ними у довготривалому конфлікті, безпричинно чіпляється до них, влаштовує сварки, обзиває їх нецензурною лайкою, погрожує.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілих, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст.245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст.ст.278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді та винесенні суддею постанови відносно ОСОБА_1 дотримані не були.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суддя місцевого суду виходив із доведеності її вини, обґрунтовуючи свій висновок фактичними обставинами, встановленими на підставі матеріалів справи та пояснень потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .

Однак, апеляційний суд не може погодитись із таким висновком місцевого суду, оскільки він зроблений судом першої інстанції без всебічного і повного аналізу всіх фактичних обставин справи.

Так, положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття "інші подібні дії" слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

За результатами апеляційної перевірки встановлено, що у справі відсутні належні докази порушення громадського порядку та спокою громадян з боку ОСОБА_1 саме за обставин встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №112503 від 06.09.2024, ОСОБА_1 03.09.2024 о 09 год 00 хв, перебуваючи в АДРЕСА_1 , висловлювала слова брутальної лайки, погрожувала фізичною розправою в бік сусідів гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена відповідальність заст.173 КУпАП (а.с.1).

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, матеріали справи містять заяву потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 03.09.2024, на основі якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та пояснення ОСОБА_1 . Проте, такі матеріали є недостатніми для вирішення питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого їй правопорушення.

Так, у заяві від 03.09.2024 ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 повідомили правоохоронному органу, що є пенсіонерами, вже неодноразово звертались до поліції, щоб знайшли якусь управу на громадянку ОСОБА_1 , яка не дає спокійно їм жити, спілкуватись та відпочивати біля свого будинку. ОСОБА_1 є неадекватною, непередбачуваною, дуже страшною особою, чіпляється до сусідів, а особисто до них, пенсіонерів. Обзиває брудними нецензурними словами, погрожує і лякає своїм онуком, що страшно заходити у під`їзд. Не раз безпідставно писала заяви в поліцію на своїх сусідів, що її побили, хоча саме в 2020 році побила 80-ти річну пенсіонерку ОСОБА_2 , обзивала її матом, погрожувала, що приб`є. Страшно заходити у під`їзд і проходити біля квартири АДРЕСА_2 , бо немає ніякої гарантії, що ОСОБА_1 відкриє двері та вдарить. У цьому році ОСОБА_1 один раз напала на ОСОБА_5 , яка гуляла на вулиці зі своїм немовлям, хотіла перевернути коляску з дитиною, а потім кинулась з кулаками до самої молодої мами. У подальшому сама ж написала заяву в поліцію, що її побили. Така людина, як ОСОБА_1 , не може проживати в соціумі серед нормальних людей, вона доводить їх, пенсіонерів, до стресу та серцевого нападу.

У своїх пояснення від 06.09.2024 ОСОБА_1 пояснила, що багато років вона являється жертвою знущань, принижень з боку її сусідів, на неї писали скарги в поліцію, податкову, теплокомуненерго, опікунську раду. Її сусіди старі люди, все життя ходили жалілись на неповагу та байдужість з боку дітей, а вона їх постійно жаліла, підтримувала, але у неї є свої батьки і діти, вона не в змозі їм допомагати. Булінг та нападки почались з часу, коли вона почала відповідати ні, її просто використовували. ОСОБА_2 неодноразово її оббріхувала, провокує на конфлікти, зачіпає та ображає. Вона являється об`єктом травлі багато років.

Однак, вищевказана заява потерпілих та пояснення ОСОБА_1 не стосуються події, яка зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №112503 від 06.09.2024. Пояснення від потерпілих та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо події, яка є предметом розгляду та сталася 03.09.2024 о 9 год 00 хв, а також можливих свідків цієї події під час оформлення адміністративних матеріалів працівником поліції не відбирались.

Слід зазначити, що з матеріалів справи та пояснень її учасників в судовому засіданні вбачається, що дійсно має місце довготривалий конфлікт у зв`язку з неприязними відносинами між сусідами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_3 .

Проте, у даному випадку нецензурна лайка в межах конфлікту, який склався між сусідами, за відсутності доказів підтвердження порушення громадського порядку, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченим ст.173 КУпАП, оскільки порушення громадського порядку і спокою громадян, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів, що у ході конфлікту, який стався 03.09.2024, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , будь-яким чином зачіпались інтереси та порушувався спокій інших громадян. Фактично всі наявні в справі докази підтверджують виключно конфліктну ситуацію лише між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_3 та ґрунтуються на показах потерпілих.

В даному випадку, відсутні такі суб`єктивні ознаки, як мотив і умисел, спрямовані на порушення громадського порядку, які є основними критеріями, що і відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень. При цьому, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, особистих образ, не може свідчити про вчинення дрібного хуліганства, в розумінні вимог ст.173 КУпАП.

Конкретна дія щодо висловлювання нецензурною лайкою на адресу потерпілих, за відсутності інших обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення, може бути розцінена як особиста образа. Особиста образа, у тому числі з вживанням нецензурної лексики, може бути розцінена як приниження честі і гідності особи, захист яких здійснюється у порядку цивільного судочинства.

Також слід зазначити, що апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості збирати додаткові докази винності особи, оскільки це суперечить нормам та стандартам, встановленим рішеннями ЄСПЛ (зокрема У справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia» ,рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи вищенаведені недоліки та суперечності, що містяться в матеріалах провадження, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 03.09.2024 вчинила дрібне хуліганство.

Таким чином, приходжу до висновку, що судом не було досліджено всі обставини, що стосуються обставин правопорушення, його об`єктивної сторони, через що суд прийшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

Згідно ст.294 КУпАП в разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню, із закриттям провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 10 жовтня 2024 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Галацевич