Справа № 504/2516/24
Номер провадження 3/504/1525/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Сафарова А.Ф. розглянувши матеріали, що надійшли з Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 08.09.2004 Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , генерального директора ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА», ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 151/34-00-07-06 від 28.05.2024, складений відносно ОСОБА_1 за порушення вимог ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно фабули протоколу, посадовою особою генеральним директором ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» ОСОБА_1 допущено порушення порядку надання податкової звітності в частині невірного заповнення кодів виплат, згідно акту перевірки від 01.04.2024 № 178/34-00-07-06/36143538: п. 51.1 ст. 51, п.119.1 ст.11, пп.б) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.10.2010 № 2755-VI (із змінами і доповненнями), п.3.1 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 за № 111/26556 щодо подання недостовірних відомостей про фізичних осіб платників податку, а саме: у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за формою №4-ДФ (№1-ДФ): за 2 та 3 квартали 2018 року; 2-4 квартали 2019 року; 1,3 та 4 квартали 2020 року; 1-4 квартали 2021 року; 1-4 квартали 2022 року; 1-3 квартали 2023 року містять недостовірні дані.

Відповідальність за порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку покладено на керівників та інших посадових осіб підприємств, установ, організацій.

Положення частини 1 ст. 163-1 КУпАП передбачають відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно наданого суду Акту № 178/34-00-07-06/36143538 від 01.04.2024, складеного за результатом планової виїзної документальної перевірки ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА», , вбачається, що у період з 23.01.2024 по 25.03.2024 Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України проводилася документальна планова виїзна перевірка вказаного об`єкта господарювання, за результатом якої встановлені порушення порядку ведення податкового обліку внаслідок неправомірного декларування показників, а саме: на порушення п.п. 44.1, 44.2 п.44 ПКУ, ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» занижено суму значення рядка 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за період з 01.01.2018 по 31.12.2022 визначене за правилами бухгалтерського обліку на 4 436 274 грн., що призвело до заниження податку на прибуток за відповідні звітні періоди на суму 798 529 грн. та завищене від`ємне значення об`єкта оподаткування по податку на прибуток ІІІ квартал 2023 на суму 635 367 грн.; п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.198.5 ст. 198, п.200.1, п.200.2 ст. 200 ПКУ від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 за № 159/28289 (зі змінами та доповненнями), оскільки ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» занижено податок на додану вартість всього у сумі 54 065 648 грн.; п.201.10 ст.201 ПКУ ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА» не складено податкові накладні та не зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних всього на суму ПДВ 54 065 648 грн., пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПКУ в частині неутримання та не перерахування до бюджету податку за ставкою 15 % від суми сплаченого доходу нерезиденту, в результаті чого занижено податок з доходу нерезидента в сумі 50 363 грн., пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.103.9 ст. 103 ПКУ, наказу Міністерства фінансів України від 20.10.20158 № 897 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємства» в частині неподання Додатку ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2018 року, півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік; ст.1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (зі змінами та доповненнями) в частині несвоєчасного отримання валютної виручки за договорами перевалки, накопичення та експедитування зернових вантажів; п.2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» з урахуванням п.21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5; п.2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIIІ з урахуванням п.21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5 та ст.14 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», зі змінами і доповненнями встановлена прострочена дебіторська заборгованість у загальній сумі 1 983 592,56 дол. США.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

За результатом дослідження матеріалів справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно положень п. 86.1 ст. 86 Податкового Кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

За результатом проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТІС-МІНДОБРИВА», податковим органом були виявленні порушення податкового законодавства, про що відповідно було складений акт перевірки.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно п. 86.7. ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Судом встановлено, що акт перевірки підписано головним бухгалтером ОСОБА_2 із відміткою про незгоду з актом та про надання заперечення у строк, передбачений законодавством

Рішення контролюючого органу у сфері адміністрування податків, може бути оскаржено суб`єктом господарювання платником податку по процедурі адміністративного оскарження (ст.ст. 55, 56 Податкового кодексу України) та в судовому порядку. Розпочата процедура оскарження прийнятих на підставі акту перевірки податкових-повідомлень рішень призводить до неузгодженості сум визначених в них зобов`язань та зупиняє їх стягнення.

Перевірка правильності прийнятих податковим органом рішень відноситься до компетенції судів адміністративної юрисдикції.

В порядку КАС перевіряється правильність висновків податкового органу, які покладаються в основу прийнятих податкових повідомлень-рішень, разом з цим, не за всіма порушеннями податкового законодавства, приймається рішення про нарахування сум фінансового зобов`язання. Таким чином, наявність розпочатої процедури оскарження прийнятих за результатами перевірки рішень, не свідчить що виявлене актом перевірки порушення податкового законодавства є не встановленим та не визнаним у законному порядку.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку передбачена адміністративна відповідальність. Поняття «ведення податкового обліку» за диспозицією ч.1 ст. 163-1 КУпАП статті є узагальненим та відсилає до податкового законодавства, факт порушення якого фіксується актом перевірки податкового органу. Суд наголошує, що під час розгляду справи в порядку КУпАП, правильність та обґрунтованість висновків податкового органу не перевіряються та судом не оцінюються.

Акт податкового органу, складений за результатом перевірки не є рішенням контролюючого органу, але є документом, що фіксує виявлені порушення податкового законодавства на підставі якого приймається відповідне рішення, в тому числі й про притягнення посадових осіб суб`єкта господарювання до адміністративної відповідальності, тобто акт перевірки є доказом по справі.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені, передбачені ст. 277 КУпАП та перебіг строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, відсутності рішення про визнання висновків контролюючого органу за результатом проведеної перевірки помилковими та/або протиправними, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП доведена та підтверджується наступними доказами, які суд визнає належними, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення № 151/34-00-07-06 від 28.05.2024;

- витягом з акту про результати планової виїзної документальної перевірки № 178/34-00-07-06/36143538 від 01.04.2024.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, а саме: порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан. Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи за результатом розгляду справи не встановлені.

За результатом розгляду справи суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 163-1 ч.1 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 85 (вісімдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з приписами ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Ф. Сафарова