Справа № 709/828/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Левченко В. В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , учня Васютинського ліцею, РНОКПП в матеріалах справи відсутній

за ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 02 травня 2024 року о 13:54, в с. Жовнине по вул. Миру, керував транспортним засобом «Spark SP200R-27» д.н.з. НОМЕР_1 , та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору, а також спеціального звукового сигналу, чим порушив п.п. 2.4., 8.9. (б) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Він же, 02 травня 2024 року о 13:54, в с. Жовнине по вул. Миру, керував мотоциклом «Spark» д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1. (а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У зв`язку з тим, що дані правопорушення вчинені однією особою, суд вважає за доцільне об`єднати адміністративні матеріали в одне провадження.

В судовому засіданні 05 червня 2024 року ОСОБА_1 , в присутності законного представника ОСОБА_2 , пояснив, що їхав на мотоциклі та на вимогу поліції про зупинку не зупинився, оскільки злякався. Зазначив, що більне так робити не буде, це було вперше, буде навчатися, щоб отримати посвідчення водія.

В подальшому ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, під розписку.

Дослідивши адміністративні матеріали, суд встановив наступне.

За змістом ПДР визначено, що:

- пп. «а» п. 2.1. водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- п. 2.4. на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю;

- пп. «б» п. 8.9. вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

Згідно з ч. 1 ст. 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях за наведених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містять протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №№ 495553, 495607 від 02 травня 2024 року, довідка старшого інспектора СРПП ВПД № 2 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області майора поліції О.Добровольської від 02 травня 2024 року, згідно з якою під час перевірки по обліках ІПНП на предмет отримання ОСОБА_1 посвідчення водія встановлено, що останній по обліках не значиться, відеозаписами, де зафіксовано переслідування транспортного засобу, його зупинку та подальші дії працівників поліції.

З огляду на викладене суд вважає, що ОСОБА_1 порушив ПДР, а саме невиконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, а також керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП визнається щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність згідно зі ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу яке має накладатися у межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 гривень.

У зв`язку з винесенням постанови про накладення адміністративного стягнення та на підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за ставкою

0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 122-2, ст.ст. 126, 221, 280, 283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить

3400,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ) судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Платіжні реквізити для сплати судового збору: стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

У разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для стягнення штрафу у подвійному розмірі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. В. Левченко