ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 673/1299/23

Провадження № 33/4820/430/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Жураківського В.А.

захисника Довгаля П.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Довгаля П.С. на постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 18.11.2023 року о 19 год. 05 хв. ОСОБА_1 по вул. Миру у смт. Вовковинці Хмельницького району Хмельницької області керував транспортним засобом марки «BАЗ 2109» державний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння у виді запаху алкоголю з порожнини рота, нестійкої ходи. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник Довгаль П.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати зазначену постанову та закрити адміністративне провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

На обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду зазначає, що короткий текст постанови було ухвалено судом першої інстанції 29.04.2024 року, а повний текст було виготовлено та вручено секретарем судового засідання 06.05.2024 року.

Вказує, що ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував та зазначає, що у зазначений у протоколі час і день він з дружиною знаходилися в салоні автомобіля, який стояв на обочині провулку біля житлового будинку їх доньки ОСОБА_2 . В цей час в темну пору доби до автомобіля підійшли працівники поліції, запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, оскільки за кермом автомобіля не перебував, а транспортний засіб стояв в нерухомому стані. З цих підстав ОСОБА_1 відмовився підписувати складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Вказані обставини в повному обсязі підтвердили допитані в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Наполягає, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є правдоподібними, підтверджуються відеозаписом та суперечать показанням допитаних у судовому засіданні працівників поліції ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з приводу того, що автомобіль рухався на перехресті та не включив покажчик повороту, і тому вони його зупинили та запропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння.

Звертає увагу, що в даному випадку працівники поліції є зацікавленими особами зі сторони обвинувачення, а тому суд першої інстанції порушив принципи рівності учасників процесу та виступив на стороні правоохоронного органу, захищаючи інтереси працівників поліції, що стало підставою для незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Будь-яких інших постанов стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції, у тому числі щодо не ввімкнення покажчика повороту, про що свідчили у судовому засіданні ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , не було складено і до відповідальності ОСОБА_1 з цього приводу не притягувався.

Щодо винесеної працівниками поліції стосовно водія ОСОБА_1 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу за відмову пред`явити працівникам поліції посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу страхування, вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки ОСОБА_1 відмовився надавати вказані документи, так як не керував транспортним засобом, що було доведено в ході судового розгляду даної справи.

Отже, у справі відсутні достатні докази щоб поза розумним сумнівом стверджувати про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому сам факт безпідставного винесення працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП не є доказом вчинення водієм автомобіля адміністративного правопорушення.

Крім того, працівниками поліції при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення було порушено його право на захист, оскільки передбачені ст.268 КУпАП права йому належним чином не були роз`яснені під час проведення огляду, а неодноразові звернення ОСОБА_1 до працівників поліції про надання йому можливості скористуватися правовою допомогою, тобто забезпечити присутність захисника під час проведення огляду, залишені працівниками поліції без задоволення та такі вимоги були ними проігноровані.

Позиції учасників судового провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, поважних причин неявки не повідомив, що не перешкоджає апеляційному розгляду відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП.

У судовому засіданні захисник адвокат Довгаль П.С. просив долучити до матеріалів справи заяву, в якій повідомляв, що з 15.01.2024 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у ЗСУ та станом на теперішній час вибув у відрядження у військову частину НОМЕР_2 , а тому не має можливості приймати участі у судових засіданнях Хмельницького апеляційного суду по даній справі.

Захисник Довгаль П.С. підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наведених в апеляційній скарзі підстав. Захисник наполягав, що ОСОБА_1 спільно із ОСОБА_3 перебували у транспортному засобі, який стояв припаркований на узбіччі дороги по вул. Миру смт. Вовковинці, що поруч із будинком їх дочки ОСОБА_2 . В цей час підійшли працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився, оскільки транспортним засобом не керував, автомобіль перебував у нерухомому стані.

Заслухавши захисника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

15 травня 2024 року захисник ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2024 року, пропустивши встановлений законодавством строк апеляційного оскарження та просить його поновити. Поважність причин такого пропуску обґрунтовує тим, що короткий текст постанови було ухвалено судом першої інстанції 29.04.2024 року, тоді як повний текст він отримав 06.05.2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що короткий текст оскаржуваної постанови було проголошено29.04.2024 (а/с 65), повний текст було проголошено 03.05.2024 без учасників справи про адміністративне правопорушення (а/с 70) та вручено копію постанови адвокату Довгалю П.С. 06.05.2024 (а/с 71).

Апеляційний суд визнає наведені вище обставини поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та, враховуючи, що такий пропуск не є значним, з метою ефективного та належного забезпечення права особи на доступ до правосуддя, необхідно поновити захиснику ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження постанови судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2024 року.

Щодо оскарження постанови по суті

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі захисник Довгаль П.С. заперечує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 18.11.2023 о 19 год. 05 хв., як це зазначено у протоколі.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції встановив, що 18.11.2023 року о 19 год. 05 хв. ОСОБА_7 по вул. Миру у смт Вовковинці Хмельницького району Хмельницької області керував транспортним засобом марки «BАЗ 2109» державний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції послався на досліджені в судовому засіданні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №405936, складеним інспектором з РППС СПД №1 ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Собком І.В. 18.11.2023 року, згідно якого 18.11.2023 року о 19 год. 05 хв. ОСОБА_1 по вул. Миру смт. Вовковинці Хмельницького району Хмельницької області керував транспортним засобом «BАЗ 2109» державний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та в подальшому відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху (а/с 1);

- відеозаписи із нагрудних камер поліцейських, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких судом встановлено, що ОСОБА_1 18.11.2023 року о 19.05 год. (темна пора доби) керував транспортним засобом марки «BАЗ 2109» державний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Після того, як працівники поліції підійшли до транспортного засобу, водій вимкнув світло фар автомобіля та перемістився на його заднє пасажирське сидіння, заливши взуття на місці водія. Після виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , поліцейськими неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Відмовляючись проходити огляд, ОСОБА_1 пояснював, що автомобілем керував не він, а ОСОБА_8 (19год.07хв.), а в подальшому о 19год.22хв. вказував, що водієм був його кум «Швед». На запитання поліцейських про місце знаходження названих ним осіб нічого не пояснив. При цьому вів себе зверхньо, відмовлявся виконувати вказівки поліцейських, посилаючись на знайомства з працівниками СБУ (а/с 5).

Вважаю, що надані суду докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, у рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові водія від проходження огляду на стан сп`яніння, необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, серед яких фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння, які поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Слід зазначити, що надані відеозаписи сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 та містять відеофайли, які є цілісними, безперервними і повністю відтворюють обставини вчиненого водієм правопорушення. На відео зафіксована процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка відображена достатньо повно для можливості констатувати її законність.

Також суд звертав увагу, що з відеозаписів чітко вбачається, що біля транспортного засобу перебувала дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка в ході спілкування із поліцейськими (19 год. 28 хв. 40 с.) пропонувала грошові кошти задля уникнення складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно чоловіка та переконувала в необхідності складання протоколу щодо неї самої.

Наданим відеозаписом також зафіксований факт роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, що також зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджує, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння, він був обізнаний щодо наслідків вчиненого ним правопорушення, ознайомлений зі складеними матеріалами справи щодо нього та абсолютно усвідомлював свої дії під час підпису цих документів.

Зазначений відеозапис апеляційний суд визнає належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що разом з протоколом про адміністративне правопорушення є достатнім для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, судом першої інстанції були допитані працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які показали, що під час патрулювання по вул. Миру в смт.Вовковинці 18.11.2023 року ними був виявлений автомобіль, який наближався до перехрестя із вул. Миру без увімкнутого покажчика повороту, в зв`язку з чим подано вимогу про зупинку. Після цього транспортний засіб різко загальмував. Наближаючись до нього, помітили як водій пересів на заднє сидіння. Під час спілкування із водієм у останнього був наявний різкий запах з порожнини рота, після чого запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що отримали відмову. Крім того, водій відмовлявся надавати документи на транспортний засіб, посвідчення водія про що на місці зупинки була складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу, що свідчення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в цій частині узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема постановою серії ЕАТ №8166638 від 18.11.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в зв`язку з тим, що 18.11.2023 року о 20 год.18 хв. керував транспортним засобом марки ВАЗ 2109 д/з НОМЕР_1 та на вимогу працівників поліції не пред`явив для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс ОСЦПВВНТЗ, чим порушив п. 2.4.а ПДР (а/с 55).

Згідно відповіді начальника СПД №1 ВП №3 ХРУП ГУНП у Хмельницькій області від 02.04.2024 року, 21.11.2023 року ОСОБА_1 в повному обсязі сплачено штраф в розмірі 424 грн. за порушення вимог ч.1 ст. 126 КУпАП (а/с 45).

Таким чином, наявними у матеріалах справі доказами, дослідженими під час судового засідання у суді першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, підтверджується факт керування 18.11.2023 о 19.05 год. транспортним засобом саме ОСОБА_1 , тобто виконання останнім функцій водія.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення та свідчення поліцейських не може вважатися достатнім та безсумнівним підтвердженням факту керування ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, крім показів поліцейський, наявні інші письмові докази, в тому числі відеозаписа, а також постанова серії ЕАТ №8166638 від 18.11.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом марки ВАЗ 2109 д/з НОМЕР_1 18.11.2023 року о 20 год.18 хв. на вимогу працівників поліції не пред`явив для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс ОСЦПВВНТЗ, ця постанова набула чинності, не оскаржувалась правопорушником, сплативши штраф за цією постановою ОСОБА_1 тим самим визнав обставини викладені в постанові, в тому числі і факт керування транспортним засобом.

Вважаю правильним критичну оцінку судом першої інстанції наданим у судовому засіданні показанням ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є близькими родичами ОСОБА_1 , їх показання спростовуються іншими доказами, в тому числі і відеозаписом, згідно якого як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_2 в ході спілкування із поліцейськими не повідомляли, що транспортний засіб перебував у нерухомому стані, чи то ним керувала інша особа. Також означеними відеозаписами спростовуються показання ОСОБА_3 з приводу того, що транспортний засіб був припаркований поруч із будинком доньки ОСОБА_2 , оскільки під час розмови з поліцейськими з приводу місця проживання останньої, ОСОБА_3 вказувала на протилежну сторону вулиці від місця зупинки транспортного засобу.

Отже, їх покази суперечать та спростовуються зафіксованими на відеозаписах обставинами події, а також постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП за керування ним транспортним засобом без посвідчення водія, тому доводи апелянта, що суд першої інстанції не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не заслуговують на увагу.

З урахуванням наведеного, апеляційні доводи, що ОСОБА_1 18.11.2023 не керував транспортним засобом, не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, тому їх слід вважати обраною тактикою захисту та намаганням ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Доводи захисника Довгаля В.І., що постанова стосовно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП є незаконною, не заслуговують на увагу, оскільки ця постанова є чинною, як визнав захисник в ході апеляційного розгляду, постанова не оскаржувалась ОСОБА_1 та штраф за цією постановою сплачений.

Не можуть бути прийнятими до уваги також доводи про те, що працівниками поліції при складанні стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення було порушено його право на захист, передбачені ст.268 КУпАП права йому належним чином не були роз`яснені під час проведення огляду, а неодноразові звернення ОСОБА_1 до працівників поліції про надання йому можливості скористуватися правовою допомогою, тобто забезпечити присутність захисника під час проведення огляду, залишені працівниками поліції без задоволення та такі вимоги були ними проігноровані, оскільки ці доводи спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№ 405936 від 18.11.2023, згідно якого ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 КУ, ст.268 КУпАП., що також підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, як працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки на що ОСОБА_1 відповідає: - « дайте я позвоню до адвоката», на що працівник поліції відповідає: - «дзвоніть, я же вам не забороняю».

Крім того, статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи має право користуватися юридичною допомогою адвоката, при цьому ОСОБА_1 скористався своїм правом на захист, оскільки його захисник був присутній у судовому засіданні як в суді першої, так і апеляційної інстанції, який міг надавати свої пояснення та клопотання.

Стосовно апеляційних доводів про те, що працівниками поліції не складався протокол за порушення ПДР, а саме щодо не ввімкнення покажчика повороту, у зв`язку із чим, всі складені процесуальні документи щодо нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то вони не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками сп`яніння та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , діяли в межах своїх повноважень, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або ненадання працівниками поліції доказів вчинення водієм адміністративного правопорушення, що стало причиною зупинки, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Довгаля П.С. на постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2024 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Довгаля П.С., задовольнити.

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Довгалю П.С строк оскарження постанови судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Довгаля П.С залишити без задоволення.

Постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя