Дата документу 09.05.2024
Справа № 334/1413/24
Провадження № 3/334/828/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Добрєв М.В., розглянувши матеріали, які складені поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , 02.06.1971, громадянина України, працюючого техніком-травматологом Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» ЗМР, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 886263 від 09 лютого 2024 року, відповідно до якого 09 лютого 2024 року о 16 год.54 хв. в м. Запоріжжя по вул. Дніпровське шосе, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307- 42 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, сповільнення ходи, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законному порядку відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю подій та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 зазначив, що протягом 2022 року, 2023 року та початок 2024 року, його без будь яких підстав зупиняє один й той же патрульний автомобіль, а саме: Інспектор взводу №1 роти №1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенант ОСОБА_2 .

По суті події, ОСОБА_1 пояснив, що 09 лютого 2024 року, його автомобіль, без будь якого приводу, зупинили працівники поліції стали перевіряти документи, потім почали обшукувати вміст багажника автомобіля, а потім, його сумки.

Після того, як нічого не було знайдено, йому запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Він дійсно запитав, чому у працівників поліції виникають такі підозри, оскільки до події 09.02.2024 року, його вже декілька разів зупиняли та проводили медичний огляд.

ОСОБА_1 висловив свою думку, що працівник поліції ОСОБА_3 переслідує його з особистих підстав. Вважає, що такі дії поліцейської є провокацією та особистою зацікавленістю скласти відносно водія протокол за ч.1ст. 130 КУпАП. При цьому, усі протоколи, які розглядалися судами визнані такими, що не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та закриті провадженням.

Працівники поліції, належним чином повідомлені про дату та час слухання справи, до суду не з`явилися.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом: ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог частин 2, 5 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванню під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 09 лютого 2024 року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110307- 42 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, сповільнення ходи, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законному порядку відмовився.

Проте, фабула правопорушення, яка викладена в протоколі не відповідає дійсним обставинам справи.

Судом досліджено відеозапис з бодікамер поліцейських та встановлено, що ситуація була наступна:

Водій був зупинений працівниками поліції безпідставно, оскільки підстав, визначених законом для зупинки транспортного засобу не було.

Після цього, працівники поліції стали знов таки безпідставно перевіряти документи та обшукувати вміст багажника автомобіля, а потім особисті речі ОСОБА_1 ..

У подальшому, з`ясувавши, що підстав для утримання особи не має, ОСОБА_1 було запропоновано поїхати до медичної установи з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, дана частина переглянутого відео свідчила про те, що водій протягом усього спілкування із працівниками поліції, поводить себе спокійно, координація рухів та мови у нього не порушена, пальці рук його не тремтять, він має цілком природній вигляд, відповідає на усі запитання поліцейських.

Отже, суд, надаючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, вважає, що дії працівників патрульної поліції, по суті зводились виключно до складання протоколу за ч.1ст. 130 КУпАП відносно водія за будь яких умов.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або ж відмова від такого огляду. Для виявлення правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, тобто, до зупинки транспортний засіб має знаходитися, в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише під час руху транспортного засобу.

В ході судового засіданні не було доведено, яким чином працівники поліції виявили у ОСОБА_1 стан наркотичного сп`яніння.

Зазначені у протоколі фрази: сповільнення ходу; тремтіння пальців рук є суто суб`єктивним ставленням поліцейських до ОСОБА_1 .. А поведінка ОСОБА_1 , яка нібито не відповідала обстановці, взагалі надумана.

Отже, суд дійшов висновку, що вказаний протокол безпідставно складено працівниками поліції та в матеріалах справи відсутні докази скоєння адмінправопорушення та факту його існування.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп 2010 зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й презумпції невинуватості, закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за як/ законом передбачено адміністративна відповідальність. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідні докази встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких допустимих та достовірних доказів, які з достатністю вказували б на наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні та судом не встановлені.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

У відповідності до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Виходячи з наведених положень закону та з урахуванням обставин справи, суд вважає, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір»таст. 40-1 КУпАПвизначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст.284та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького Апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти діб з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку її оскарження.

Суддя: Добрєв М. В.