Справа № 711/4530/24
Номер провадження 3/711/1572/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Комплєктова Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , головного бухгалтера ТОВ «ХК «Лада-Сервіс-Україна», мешканки АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу від 14.05.2024 № 369/23-00-07-06-01, за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ХК «Лада-Сервіс-Україна», головним бухгалтером якого є ОСОБА_1 , 14.05.2024 року встановлено порушення вимог п.п. 184.6 п. 184.7 ст. 184, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189 та п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за вересень 2023 року на суму 85053 грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 Декларації) за вересень 2023 року на 6435 грн., що підтверджується актом № 5697/23-00-07-06-01/32654152 від 14.05.2024, чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що ТОВ «ХК «Лада-Сервіс-Україна» з висновками Акту перевірки щодо порушення вимог п. 184.6, п.184.7 ст. 184, п.188.1 ст. 188, п. 189.1. п.198.5 ст. 198 та п.199.1 ст. 199 та п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України не погоджується. Надала письмові пояснення, в яких зазначила, що відповідно до заяви ТОВ «ХК «Лада-Сервіс-Україна» «Про застосування спрощеної системи оподаткування» № 1480 від 04.09.2023 (реєстраційний номер ДПС № 29410214 від 04.09.2023), щодо реєстрації платником єдиного податку 3 групи зха ставкою оподаткування 5% (без ПДВ), товариство виключено з Реєстру платників податку на додану вартість. Згідно п. 184.7 ст. 184 Податкового кодексу України, якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку, зобов?язаний визначити податкові зобов?язання по таких товарах/ послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/ послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття та відділення відповідно до закону. Згідно з фінансовим звітом за 9 місяців 2023 року вартість основних засобів ТОВ «ХК «Лада-Сервіс-Україна» станом на 30.09.2023 (рядок 1010 форми 1-мс) становила - 441,2 тис. грн., вартість запасів (рядок 1100 форми 1-мс) становила 16,5 тис.грн. Перевіркою встановлено, що на підставі даних бухгалтерського обліку рахунку 281 «Товари на складі», а також первинних документів на придбання товарів, станом на 30.09.2023 залишки ТМЦ на складі становлять - 16450,20 грн. Товариство погоджується, що на цю суму потрібно було нарахувати податок на додану вартість, який становить - 3290,04 грн. Проте, на переконання товариства, в порушення зазначених вимог та щодо висновків про нарахування податку на додану вартість на залишкову вартість основних засобів - 441,2 тис. грн., то перевіркою не було встановлено, яка саме частина в цих основних засобах була придбана, модернізована з податком на додану вартість, а також в акті не вказана сума дооцінки необоротних активів, хоч наказ і акт дооцінки були надані ревізору, який проводив перевірку. Ревізору, який проводив перевірку, були надані необхідні документи, а саме: копія Договору від 18.11.2005, але в порушення вимог Порядку №727, в акті перевірки не зазначена ні сума продажу та не зазначено чи суми податку на додану вартість були включені до податкового кредиту. Для приведення залишкової вартості об?єктів основних фондів 1 групи до справедливої вартості, згідно наказу від 04.12.2006 та на підставі Висновків експерта ОСОБА_2 про вартість об?єкту оцінки, була проведена дооцінка основних фондів в бухгалтерському обліку на суму - 2517186,00, яка була зроблена без податку на додану вартість і яка збільшила вартість основних засобів. Перевіряючому були надані необхідні документи, але, в порушення вимог Порядку №727, в акті перевірки не була зазначена ні сума дооцінки, ні те, що вона проводилась без відшкодування податкового кредиту з ПДВ. Об?єктом оподаткування при анулюванні реєстрації платником податку на додану вартість є залишки товарно-матеріальних цінностей та необоротних активів, стосовно яких був нарахований податковий кредит у минулих або поточному податкових періодах. Іншими словами, якщо за товарними залишками податковий кредит не формувався, то умовний продаж визнавати не потрібно, а отже і збільшувати податкові зобов?язання. Для здійснення умовного продажу необхідно встановити, чи товари, основні фонди перебувають в обліку, чи вони були придбані із нарахуванням чи без нарахування податкового кредиту (таке є можливим якщо товар придбано у продавця - не платника податку на додану вартість або якщо сам покупець не був платником податку на додану вартість на час придбання цих товарів, або якщо товари придбані не для використання в господарській діяльності, чи з метою використання в операціях, які звільненні від оподаткування податком на додану вартість або ж не є об?єктом оподаткування). Отже, для обґрунтованого притягнення товариства до відповідальності за порушення пункту 184.7 статті 184 ПК України податковим органом не доведено, що сума ПДВ по необоротним активам була включена у періоді їх придбання, дооцінки і модернізації до складу податкового кредиту. В акті перевірки відсутні належні докази того, що необоротні активи ТОВ «ХК «Лада-Сервіс-Україна», щодо яких податковий орган наполягає на необхідності нарахування зобов?язань з ПДВ, були придбані у платника ПДВ та їх вартість була включена до складу податкового кредиту відповідного періоду. Контролюючим органом під час перевірки не доведено, що на день анулювання свідоцтва платника ПДВ на обліку у ТОВ «ХК «Лада-Сервіс-Україна» залишались необоротні активи, при придбанні яких суми податку включені до складу податкового кредиту з податку на додану вартість минулих періодів. Податковим органом лише констатовано факт наявності у товариства станом на 30.09.2023 необоротних активів вартістю 441,2 тис. грн. Товариство не погодилося з висновками акту перевірки щодо порушення вимог п.184.6, п 184.7, п.188.1 ст.188, п189.1, ст..189, п. 198.5 ст.198 та п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України про донарахування податку на додану вартість на залишок необоротних активів станом на 30.09.2023, які відображені в рядку 1010 форми №1-мс, та як наслідок на складання та реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних зведеної податкової накладної з ПДВ на суму 91487,91 грн. і подало заперечення на результати перевірки. 20.06.2024 у ГУ ДПС у Черкаській області відбулося засідання комісії стосовно заперечення на акт перевірки, результати будуть надіслані підприємству на юридичну адресу.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена у випадку відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасного подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищевказані норми закону визначають необхідність доказування кожного адміністративного правопорушення належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

В даному випадку до суду в якості єдиного доказу правопорушення було надано акт перевірки. При цьому особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , висловила незгоду із вказаним актом та заперечувала проти його достовірності.

Суд зазначає, що акт перевірки, який підписаний головним державним інспектором ГУ ДПС в Черкаській області, так само як і протокол про адміністративне правопорушення, є доказами з низьким ступенем достовірності, особливо коли проти їх достовірності заперечує особа, яка притягається до відповідальності. Вказані документи відображають точку зору публічних посадових осіб щодо необхідності притягнення особи до адміністративної відповідальності, проте самі по собі ці докази не є первинними щодо наявності або відсутності будь-яких обставин. Іншими словами, акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення є недостатніми для доведення вини особи у вчиненні правопорушення, коли особа заперечує проти факту вчинення правопорушення. При цьому до суду не було надано об`єктивних доказів, які б підтверджували наявність викладених у акті обставин чи порушень.

Як встановлено в судовому засіданні, ТОВ «ХК «Лада-Сервіс-Україна» скористалося правом на надання заперечень на акт перевірки від 14.05.2024 № 5697/23-00-07-06-01/32654152 та розпочало процедуру адміністративного оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень. З вищевикладеного вбачається, що на момент складення адміністративного протоколу та ухвалення судового рішення, перевірка підприємства не завершена та відсутнє узгоджене податкове повідомлення рішення.

Оскільки, податкове повідомлення рішення не є узгодженим, тому висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог податкового законодавства є передчасним, оскільки фактично склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення на час розгляду справи в суді не встановлений.

Відтак складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП, на підставі самого тільки акту документальної позапланової виїзної перевірки, є передчасним.

Дана позиція також зазначена в ухвалах Черкаського апеляційного суду № 711/6010/23 від 27.10.2023 та 707/3648/23 від 23.02.2024.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Ураховуючи вищевикладене слід зазначити, що зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що не надано достатніх доказів наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а тому провадження у справі належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю достатніх доказів складу правопорушення в діях особи.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 163-1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. О. Комплєктова