П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого менеджером з економічних та фінансових розрахунків у столичному лісовому офісі ДП «Ліси України», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

До суду одночасно надійшли два адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

12.11.2024 о 17 годині 17 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Л. Українки, 52 у м. Житомирі, в порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) не забезпечив безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на транспортний засіб Chevrolet, державний номерний знак НОМЕР_3 , після чого місце дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) залишив, чим порушив п. 2.10 а ПДР. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних порушень.

Вказані матеріали складені стосовно однієї особи та перебувають у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд, у зв`язку з чим, на підставі ст. 36 КУпАП, підлягають об`єднанню в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав та підтвердив обставини, викладені у протоколі. Зазначив, що він не відчув, як відбулася ДТП, місце якої залишив не навмисно, тому просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив свої письмові пояснення та зазначив, що претензій матеріального та морального характеру не має, при призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, крім його зізнавальних пояснень, підтверджується, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 174265 від 15.11.2024, ЕПР1 № 174269 від 15.11.2024, схемою місця ДТП, на якій зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортних засобів, письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , які він підтвердив у судовому засіданні, рапортами співробітників поліції, відтвореним відеозаписом із відеореєстратора потерпілого та фотознімками із зображенням правого бокового дзеркала заднього виду автомобіля ОСОБА_1 з характерними механічними пошкодженнями та іншими матеріалами справи.

Зібрані у справі докази особами, що уповноважені на складання протоколів, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений спосіб, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.

Натомість надані ОСОБА_1 копія журналу обліку виходу на роботу та скріншот із телефону облікового запису, які належним чином не завірені, джерело їх походження невідоме, не можуть вважатися належними та допустимими доказами, які спростовують вину останнього.

Суддя неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі наявні у справі докази, дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 2,10а, 13.1 ПДР, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, дії останнього кваліфіковано правильно, вина особи доведена.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким у даному випадку, зважаючи на санкцію статті 122-4 КУпАП, яка передбачає адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк від 10 до 15 діб, є правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП по відношенню до ст. 124 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, критичне ставлення до вчиненого, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

При цьому суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами або адміністративного арешту на строк до 15 діб, оскільки вважає, що застосування покарання у виді штрафу у даному разі досягне мети запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 122-4, 124, 283 - 285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Справи № 295/17595/24 та № 295/17598/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі № 295/17595/24.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накласти на нього адміністративна стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн (три тисячі чотириста) гривень.

(Отримувач: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.