Провадження №: 3/755/6801/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2024 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

17 жовтня 2024 року близько 12 годин 04 хвилин, ОСОБА_1 по вул. С. Набоки, 9-А в м. Києві керував транспортним засобом «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу алкотестер «Драгер» 6820 ARHK-0495. Результат огляду 1,09%о. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він неофіційно працює водієм таксі, зранку 17 жовтня 2024 року він приїхав додому після зміни та запаркував автомобіль у постійному місці, на земельній ділянці неподалік будинку. Потім він зустрів сусідів, була гарна та тепла погода, вони вирішили разом випити. Чоловік з жінкою сходили до магазину, придбали спиртні напої та закуску. Вони сіли до салону автомобіля, де вживали спиртні напої. Згодом сусіди пішли. Він не пішов додому, а залишився спати в салоні автомобіля. Через деякий час він прокинувся та побачив, що поруч проїхав службовий автомобіль працівників поліції. Згодом працівники поліції повернулися, розбудили його та повідомили, що автомобіль припаркований на зеленій зоні, що заборонено Правилами та заважає виїзду з воріт підприємства автомобілям. Він пояснив, що тривалий час паркує тут автомобіль, його розташування не заважає нікому, а зеленої зони давно немає. Працівники поліції передали йому вимогу з`їхати з зеленої зони. Виконуючи вимогу, він переїхав автомобілем під під`їзд будинку. Вже там, працівники поліції сказали йому проходити тест. Він їм пояснив, що вживав алкоголь тільки після паркування автомобіля, а потім їхав лише за їх вимогою. Немає сенсу здавати аналіз, бо у нього свіжий алкоголь. Він погодився пройти огляд, підписав протокол. Він мав можливість відмовитися їхати за кермом, але був вимушений. Він просить його виправдати.

Адвокат Ліліцький Р.В. у судовому засіданні просив закрити провадження по справі на підставі ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 був вимушений їхати на автомобілі на прохання працівників поліції, вони бачили, що він вживав алкоголь. Він не пояснював працівникам поліції, що не керував автомобілем, тому, що вони це бачили самі. Працівники поліції не одразу розпочали відеозапис на боді камери, то на запису вже зупинка водія. ОСОБА_1 має стаж водіння 40 років, дружина проживає за кордоном, він працює та заробляє на життя.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії ЕПР1 № 152609 від 17 жовтня 2024 року: «17 жовтня 2024 року близько 12 годин 04 хвилин, ОСОБА_1 по вул. С. Набоки, 9А в м. Києві керував транспортним засобом «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу алкотестер « Драгер» 6820 ARHK-0495. Результат огляду 1,09%о. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП».

Як вбачається з даних, що містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, огляд був проведений «Драгер» 6820 ARHK-0495 у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 таких ознак сп`яніння, як різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Встановлений результат огляду позитивний. ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом в акті згоду з результатами дослідження. Доповнень та зауважень до акту не надходило.

До цього акту долучений результат тесту.

Як вбачається з талону тестування на алкоголь, ОСОБА_1 проходив тест приладом «Драгер» 6820 ARHK-0495, за результатами проведення якого встановлено наявність у нього 1,09 %о алкоголю. ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом в акті згоду з результатами дослідження.

При відтворенні відеозапису встановлено, що біля входу до під`їзду будинку стоїть автомобіль, а поруч ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Працівники поліції висунули йому законну вимогу пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння приладом «Драгер» або у лікарні, роз`яснюють йому його права та попереджають про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 не заперечує, що він їхав на автомобілі після вживання алкогольного напою, але лише за вимогою працівників поліції. Потім він сів в салону автомобілю та відмовлявся виходити. Працівники поліції йому роз`яснюють його права, пункти 2.5. та 2.9а Правил дорожнього руху та вимоги ст. 130 КУпАП. Згодом, з дотриманням усіх вимог підготовки приладу до тестування, працівники поліції підготували прилад та провели дослідження. Результат тестування 1,09 %о. Працівники поліції роздруковують талон та складають акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. ОСОБА_1 не заперечує результат та підписує акт і талон. Працівники поліції складають протокол.

Будь яких доповнень, клопотань ОСОБА_1 та його адвокат не заявляли, тому суддя приймає рішення на наявних документах.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 17 жовтня 2024 року; талон до протоколу на тестування на алкоголь; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу; відтворивши запис на диску, - суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП , огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як встановлено у судовому засіданні водій, ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаний про вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичні навчання для підготовки до складання екзаменів для отримання права на керування автомобілем, здав ці екзамени та отримав відповідне посвідчення, тому йому було достовірно відомо, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наведені адвокатом факти не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 фактично встановленого адміністративного правопорушення, відтак відсутні підстави для задоволення клопотання адвоката про закриття цього провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Наведені вище докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своєму взаємозв`язку - достатності для доведеності вини водія ОСОБА_1 у порушенні ним приписів п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, що як наслідок тягне за собою відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням норм статей 287-279 КУпАП, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Л.А. Мельниченко