Справа № 487/2561/24
Провадження № 3/487/1004/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Сердюк В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене за ч. 1 ст.173-2 КУпАП (Серія ВАВ № 746660), в якому зазначено: 03.03.2024 приблизно о 09:20 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив фізичне та психологічне насилля стосовно своє падчерки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження колекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій або бездіяльності фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, який являється членом сім`ї, тобто особи, яка проживає разом або об`єднані законними правами чи обов`язками щодо утримання.

Отже, для визнання факту домашнього насильства слід звернутися до його ознак:

умисність (з наміром досягнення бажаного результату: повна влада та контроль над жертвою);

спричинення шкоди;

порушення прав і свобод людини;

значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням отримати контроль над жертвою, завдати шкоди, а не прагненням розв`язати суперечку.

І тому слід зауважити, що не кожний конфлікт або сварка в родині сам по собі є насильством в сім`ї, за який з точки зору ч.1 ст.173-2 КУпАП має настати адміністративна відповідальність.

У цій справі судом встановлено між учасниками відбулась обопільна сварка, та не встановлено бажання ОСОБА_1 отримати контроль або завдати шкоди.

Так, судом досліджено відеозапис, з якого встановлено, що ОСОБА_1 пересувається у інвалідному візку або за допомогою ходунків. При цьому ОСОБА_2 та її мати перебувають у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння та писати заяву.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , у нього стався конфлікт зі співмешканкою та її дочкою і саме остання провокувала конфлікт. Дружина та її дочка вживають алкогольні напої та провокують конфлікт.

Враховуючи події, зафіксовані на відеозаписі, такі пояснення ОСОБА_1 є послідовними, логічними, узгоджуються з даними відеозапису, а тому суд не має підстав сумніватися в їх правдивості.

Отже, доказів вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене вище, судом встановлено відсутність об`єктивної сторони правопорушення, тобто істотної ознаки складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п.1 ч. ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані докази в сукупності, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, суд приходить до переконання про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: З.М. Сухаревич