ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/18962/24

3/522/8853/24

19 грудня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Муравської Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 155075 від 21.10.2024р., 19 жовтня 2024 року, о 17 годині 43 хвилин, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota Yaris, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Левітана 103 у м. Одеса, стала учасником ДТП, після чого місце пригоди залишила, чим порушила п.2.10А Правил дорожнього руху.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Муравська Л.О., у судовому засіданні просила провадження у справі відносно ОСОБА_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, оскільки станом на сьогодні подія дорожньо-транспортної пригоди не встановлена, проте протокол про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП, складено, водія автомобілю який вчинив дорожньо-транспортну пригоду та безпідставно залишив місце ДТП не встановлено, а тому в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , яка була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнає та просить провадження у справі відносно неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, врахувавши її пояснення, які були долучені до матеріалів справи та позицію її захисника.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи письмового пояснення ОСОБА_1 , 19.10.2024р., за адресою: м.Одеса, вул.Левітана,103, остання приїхала на мийку її автомобілю Toyota Yaris, державний номерний знак НОМЕР_1 , та виявила на ньому механічні пошкодження, у зв`язку з чим викликала працівників поліції. Крім того, вона не усвідомлювала своєї причетності до дорожньо-транспортної пригоди, оскільки її припаркований автомобіль було пошкоджено за її відсутності іншим водієм, який спричинивши ДТП, залишив місце пригоди. В момент ДТП жодної безпосередньої участі вона у процесі руху на своєму транспортному засобі не брала, не знала та не усвідомлювала, що причетна до дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим у неї був відсутній умисел на вчинення такого правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позицію захисника суд приходить до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Так, стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Крім того, згідно до п.2.10а Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний серед іншого, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як передбачено в ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Однак, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , остання не усвідомлювала своєї причетності до дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язка з тим, що її припаркований автомобіль було пошкоджено за її відсутності іншим водієм, який спричинивши ДТП, залишив місце пригоди. При цьому, як тільки вона виявила механічні пошкодження на своєму автомобілі, вона самостійно викликала працівників поліції, які склали на неї протокол про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП, а тому умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, вона не мала.

Крім того, станом на теперішній час подія дорожньо-транспортної пригоди не встановлена, водія автомобілю який причетний до дорожньо-транспортної пригоду та залишив місце ДТП не встановлено.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя К.О.Лагода