КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/5728/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Станкова С.С. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2024 щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2024 провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 13 серпня 2024 року о 09 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «Audi Q7», д/н НОМЕР_1 , по трасі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (51 км), під час зміни напрямку руху, не переконалася у безпечності та здійснила зіткнення з автомобілем «DАF FT XF 105.460», д/н НОМЕР_2 , із напівпричепом «Ali Fiza Usta Aru», д/н НОМЕР_3 , який відкинуло на автомобіль «МАЗ 203169», д/н НОМЕР_4 та автомобіль «Hyundai Terracan», д/н НОМЕР_5 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до схеми місця ДТП, автомобіль «Audi Q7», д/н НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 , наближався до перехрестя праворуч по відношенню до автомобіля «DАF FT XF 105.460», д/н НОМЕР_2 , і саме водій даного автомобіля повинен був дати дорогу автомобілю «Audi Q7», відповідно до вимог п. 16.12 ПДР України, чого зроблено не було, у зв`язку з чим не вбачав у діях ОСОБА_2 не вбачається порушень п. 10.1 ПДР України. Також судом зазначено, що характер механічних пошкоджень транспортних засобів, які зазначені на схемі місця ДТП, так само не підтверджує обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник потерпілої ОСОБА_1 - адвокат Станков С.С. подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2024 відносно ОСОБА_2 та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що суд першої інстанції не повністю з`ясував усі фактичні обставини справи, а також не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи таким доказам, як протокол, схема місця події, пояснення ОСОБА_3 , чим фактично визнав їх неналежними доказами, що відповідно призвело до неповного та необ`єктивного розгляду справи.

Щодо неправильного застосування норм матеріального права, то представник потерпілої вважає, що суд першої інстанції, всупереч фактичним обставинам справи, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_2 п. 10.1 ПДР України та схемі місця ДТП, застосував норму правил проїзду перехрестя, що регулюються розділом 16 ПДР України, яка не повинна була бути застосована в даному випадку, так як ДТП сталося не на перехресті, а на трасі М-14.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що позиція суду першої інстанції щодо того, що ДТП сталася під час проїзду автомобілями «Audi Q7», д/н НОМЕР_1 та «DAF FT XF 105.460», д/н НОМЕР_2 саме перехрестя не відповідає дійсності, так як в даному проміжку траси М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (51 км) не має перехресть.

Більш того, як зазначає апелянт, протокол та схема місця ДТП чітко вказують місце, де саме сталося ДТП, а це 51 км міжнародної траси М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, й дані документа, які містяться в матеріалах справи, не містять жодної інформації того, що дане ДТП скоєно саме не перехресті.

В свою чергу, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ДТП скоєно саме на 51 км міжнародної траси М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ та дана ділянка дороги має примикання, яка забезпечує з`єднання між автомобільними дорогами М-16 Одеса-Мелітополь- Новоазовськ та М-28 Одеса-Южне. Тобто, в даному випадку міжнародна траса М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, по якій рухався водій ОСОБА_4 на ТЗ «DAF FT XF 105.460», д/н НОМЕР_2 , є головною дорогою по відношенню тієї, з якої виїжджала ОСОБА_2 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП та поясненнями ОСОБА_3 .

Як зазначає апелянт, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_2 п. 10.1 ПДР обставини підтверджуються схемою місця ДТП, яка була складена працівником патрульної поліції та підписана усіма учасниками ДТП, є підтвердженням фактичних обставин ДТП, так як вона є графічним зображенням місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням і фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформляють із дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі на місці пригоди, та підписують її учасники.

Крім того, враховуючи той факт, що суд першої інстанції у своєму рішенні, безпідставно визнав місце ДТП перехрестям, а при цьому матеріали справи не містили жодних даних про це, представником ОСОБА_5 - адвокатом Станковим С.С. було прийнято рішення звернутися до Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області з адвокатським запитом щодо надання схеми організації дорожнього руху на цій ділянці та повідомленням про наявність головної та другорядної дороги.

Своєю відповіддю від 15.11.2024р. вих. №1010/12-07/24-1617/05-04/24 на адвокатський запит Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області повідомила про те, що згідно зі схемою організації дорожнього руху та наявними технічними засобами, на км 51 + 130 автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ розташоване нерегульоване примикання, довжина якого становить 23 метра. Ця ділянка забезпечує з`єднання між автомобільними дорогами М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ та М-28 Одеса-Южне /М-14/. Даний відрізок дороги класифікується як другорядним, на якому з обох сторін діє дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». Він зобов`язує водіїв транспортних засобів, що рухаються цим примиканням, поступатися дорогою транспортним засобам, які рухаються по головних дорогах М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ та М-28 Одеса-Южне /М-14/.

Отже, на думку апелянта, відповідь Служба відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області є підтвердженням того, що судом першої інстанції безпідставно були застосовані норм ПДР України, які регулюються розділом 16 ПДР України «Правила проїзду перехрестя».

В зв`язку з цим, апелянт просить суд апеляційної інстанції прийняти дані докази, в зв`язку з тим, що вони були отримані вже після розгляду справи судом першої інстанції, але при цьому мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Отже, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, не дивлячись на фактичні обставини справи, всупереч таким доказам, як протокол та схема місця ДТП та не маючи на те правових підстав, визнав місце скоєння зіткнення - нерегульованим перехрестям рівнозначних доріг, та замість застосування п. 10.1 ПДР України, застосував помилково норму п. 16.12. ПДР України.

Більш того, визнаючи судом першої інстанції місцем скоєння ДТП нерегульованим перехрестям рівнозначних доріг, рішення суду не містить жодної інформації щодо деталізації (назви вулиць або доріг) даного перехрестя, а тому, суд першої інстанції всупереч всім доказам, неправильно застосував вимоги п. 16.12. ПДР України.

Апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції такі докази, як протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП фактично були визнані неналежними та достатніми доказами для доведення винуватості особи, без належного на те аргументування. Так, суд у постанові вказує на те, що характер механічних пошкоджень транспортних засобів, які зазначені на схемі місця ДТП, не підтверджують обставини, зазначені у протоколі, чим визнає такі докази недостатніми, але при цьому суд не вказує, саме за допомогою яких механічних пошкоджень та якого конкретного транспортного засобу дійшов висновку та визнав такі докази, як протокол та схема місця ДТП недостатніми.

Апелянт наголошує, що не погоджується з такою позицією суду, так як відповідно до норм ст. ст. 251, 280 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП складені у відповідності до вимог норм чинного законодавства, а дані, які містять ці документи, є достовірними та підтверджують фактичні обставини вчинення ДТП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Станкова С.С., який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених,пояснення ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Зозулі В.М., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, вказані вимоги закону суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 в повному обсязі виконані не були.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході судового розгляду суд першої інстанції, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №111595 від 13.08.2024, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, оскільки місце вчинення ДТП є нерегульоване перехрестя рівнозначних доріг, а тому

автомобіль «Audi Q7» наближався до перехрестя праворуч по відношенню до автомобіля «DАF FT XF 105.460», і саме водій даного автомобіля повинен був дати дорогу автомобілю «Audi Q7», відповідно до вимог п. 16.12 ПДР України, чого зроблено не було.

Однак, в ході судового розгляду судом апеляційної інстанції було встановлено, суд першої інстанції не повністю з`ясував усі фактичні обставини справи, а також не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи таким доказам, як протокол, схема місця події, пояснення ОСОБА_3 , чим фактично визнав їх неналежними доказами, що відповідно призвело до неповного та необ`єктивного розгляду справи.

Всупереч фактичним обставинам справи, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_2 п. 10.1 ПДР України та схемі місця ДТП, суд першої інстанції застосував норму правил проїзду перехрестя, що регулюються розділом 16 ПДР України, яка не повинна була бути застосована в даному випадку.

Наведені обставини свідчать про порушення судом першої інстанції вимог закону, більш того про помилковість висновків судді, у зв`язку із чим постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

При цьому, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_2 13 серпня 2024 року о 09 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «Audi Q7», д/н НОМЕР_1 , по трасі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (51 км), під час зміни напрямку руху, не переконалася у безпечності та здійснила зіткнення з автомобілем «DАF FT XF 105.460», д/н НОМЕР_2 , із напівпричепом «Ali Fiza Usta Aru», д/н НОМЕР_3 , який відкинуло на автомобіль «МАЗ 203169», д/н НОМЕР_4 та автомобіль «Hyundai Terracan», д/н НОМЕР_5 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Так, згідно п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Зокрема, схема місця ДТП чітко вказує, що місце, де саме сталося ДТП, це 51 км міжнародної траси М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, при цьому, наявні у справі докази не містять жодної інформації того, що дане ДТП скоєно саме не перехресті.

Згідно матеріалів справи, дорожньо - транспортна пригода трапилась саме на 51 км міжнародної траси М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ та дана ділянка дороги має примикання. Тобто, в даному випадку міжнародна траса М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, по якій рухався водій ОСОБА_4 на ТЗ «DAF FT XF 105.460», д/н НОМЕР_2 , є головною дорогою по відношенню тієї, з якої виїжджала ОСОБА_2 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП та поясненнями ОСОБА_3 .

На підтвердження доводів апеляційної скарги представником потерпілої ОСОБА_5 - адвокатом Станковим С.С. було зроблено запит до Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області щодо розслідувань обставин скоєння ДТП, яке мало місце 13.08.2024 на 51 км автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, згідно з відповіддю на який та схемою організації дорожнього руху і наявними технічними засобами, на км 51 + 130 автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ розташоване нерегульоване примикання, довжина якого становить 23 метра. Ця ділянка забезпечує з`єднання між автомобільними дорогами М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ та М-28 Одеса-Южне /М-14/. Даний відрізок дороги класифікується як другорядним, на якому з обох сторін діє дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». Він зобов`язує водіїв транспортних засобів, що рухаються цим примиканням, поступатися дорогою транспортним засобам, які рухаються по головних дорогах М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ та М-28 Одеса-Южне /М-14/.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважав за доцільне дослідити під час апеляційного розгляду вказану відповідь на адвокатський запит, оскільки визнав обґрунтованим ненадання його до місцевого суду.

Таким чином, доводи представника потерпілої про те, що судом першої інстанції безпідставно були застосовані норми ПДР України, які регулюють проїзд перехрестя рівнозначних доріг, у зв`язку з чим прийнято помилкове рішення щодо відсутності в діях ОСОБА_2 порушень п. 10.1 ПДР України є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на представлені у справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, яка підписана усіма учасниками ДТП без жодних зауважень, відповідь від 15.11.2024р. вих. №1010/12-07/24-1617/05-04/24 на адвокатський запит Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області, з яких вбачається, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Audi Q7», д/н НОМЕР_1 , по трасі М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (51 км), під час зміни напрямку руху, не переконалася у безпечності та здійснила зіткнення з автомобілем «DАF FT XF 105.460», д/н НОМЕР_2 , із напівпричепом «Ali Fiza Usta Aru», д/н НОМЕР_3 , який відкинуло на автомобіль «МАЗ 203169», д/н НОМЕР_4 та автомобіль «Hyundai Terracan», д/н НОМЕР_5 , що відповідає фактичним даним схеми місця ДТП, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме порушення водієм ОСОБА_2 п.10.1 Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, та свідчать про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В свою чергу, наведені вище обставини дають підстави апеляційному суду зробити висновок про обґрунтованість доводів апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Станкова С.С. щодо безпідставності закриття суддею місцевого суду провадження у справі щодо ОСОБА_2 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та необхідності скасування постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2024 з прийняттям нової постанови про визнання її винуватою у вчиненні вказаного правопорушення.

Разом з тим, відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

А тому, адміністративне стягнення не може бути накладене на ОСОБА_2 у зв`язку зі спливом строків, передбачених ст.38 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Станкова С.С. - задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 листопада 2024 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал