П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/4627/24

Провадження № 3/638/4138/24

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі головуючої судді Яковлевої В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 156 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 березня 2024 року матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 156 КУпАП повернуто до Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2024 року матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 156 КУпАП повернуто до Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області для належного оформлення повторно.

16 травня 2024 року адміністративний матеріал надійшов до суду після доопрацювання.

Судом встановлено, що 22 лютого 2024 року гр. ОСОБА_1 за адресою м. Харків, вул. 23 Серпня, 30 здійснювала торгівлю спиртними напоями без ліцензії, чим порушила дійсне законодавство.

Частиною першою статті 156 КУпАП встановлено відповідальність за роздрібну або оптову торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності не з`явилась, про дату, час та місце повідомлялася.

Через канцелярію суду захисник ОСОБА_1 Сисоєва К.М. подала до суду заперечення, в яких просила провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначила, що адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 156 КУпАП настає для суб?єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб. Проте матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_1 є суб?єктом господарювання. Також звертає увагу, що норма частини 1 статті 156 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки в наведеній диспозиції відсилає до Закону, що регулює певні види діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані Законом. Об?єктом указаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, вказані відносини регулюються, зокрема Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Тому, вважає, що відповідальна особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 156 КУпАП, повинна зазначити, яку норму вказаного Закону порушила особа стосовно, якої складений протокол. Проте, зауважує, що в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не зазначено, які вимоги статті чи статей Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» порушила остання, а тому об?єктивна сторона правопорушення не розкрита в протоколі. За вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП і не може бути доказом в розумінні статті 251 КУпАП.

Неявка особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи, являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Як вбачається з положень пункту 7 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в постанові 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи встановлений законодавством строк розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення статті 268 КУпАП, відповідно до якої, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 156 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 КУпАП, полягає у здійсненні роздрібної або оптової торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Згідно зі статтею 15 цього Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до частини 2 статті 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 156 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколу, ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності та таких доказів матеріали справи не містять.

Крім того диспозиція статті 156 КУпАП є бланкетною, тому слід вказати яким саме нормативним актом, передбачено ліцензування даного виду товару, чим передбачена наявність, і яких саме документів зазначених в протоколі, з посиланням на конкретні норми законодавства, порушення яких передбачає відповідальність за статтею 156 КУпАП.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що в ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 КУпАП.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 КУпАП.

Керуючись статтями 156, 247 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її вручення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя В.М. Яковлева