ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/7345/23 Головуючий суддя І інстанції Сітало А. К.
Провадження № 33/818/241/24 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

секретаря - Ковпик О.С.,

захисника - Кравчуна Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Прасолова І.В. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волиця Житомирської області, громадянина України, солдата на посаді водія, перебуваючого на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. в дохід держави

Постановою встановлено, що Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/9481, 17.09.2023 року о 02-00 год. представниками військової служби правопорядку було виявлено військовослужбовця ОСОБА_1 , який під час виконання службових обов`язків в умовах дії воєнного стану, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння.

В подальшому військовослужбовця ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№ 00253), результат огляду 0,48 проміле. Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння

В своїй апеляційній скарзі захисник просить постанову скасувати, та ухвалити нову постанову, а адміністративне провадження закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що в протоколі відсутні будь які відомості, які б вказували на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, на підставі яких можна було б стверджувати, що ОСОБА_1 нібито перебував в нетверезому стані.

Наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні відеозаписи, а також відсутні свідки, всупереч положенням ч.6 ст. 266-1 КУпАП.

Вважає вказані порушення суттєвими та такими які ставлять під сумнів результати проведеного огляду.

Посилається на положення Віденської конвенції про дорожній рух від 1968 року, згідно якої максимальним рівнем алкоголю у крові та повітрі, що видихається становить 0,5 промілле, а отже враховуючи встановлений результат 0,48 промілле не перевищує вказаний вище рівень алкоголю.

Також у своїй апеляційній скарзі, захисник зазначив, що ОСОБА_1 визнав вину внаслідок психологічного тиску з боку працівників зонального відділу Військової служби правопорядку.

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_2 який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Так, указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово було продовжено та діє і на час апеляційного.

Відповідно до ст..ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Так, диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені ч.1 або ч.2 цієї статті, вчинені особою в умовах особливого стану, зокрема за виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).

На обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, які містяться в матеріалах справи, а саме на протокол про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/9481 від 17.09.2023 року, роздруківка з результатом огляду з використанням технічного засобу АЛКОНТ-М (№00253), результат 0.48 промілле, з підписом правопорушника, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, з яким ОСОБА_1 погодився та поставив свій підпис.

Зокрема, згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення 17.09.2023 року о 02-00 год. представниками військової служби правопорядку було виявлено військовослужбовця ОСОБА_1 , який під час виконання службових обов`язків в умовах дії воєнного стану, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння.

В подальшому військовослужбовця ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№ 00253), результат огляду 0,48 проміле. Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_1 порушуючи законодавство України щодо встановленого порядку проходження військової служби, допустив порушення ст. ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

До того ж, відповідно до цього протоколу, у ньому зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких ОСОБА_1 було особисто ознайомлено, що також підтверджується його особистим підписом (а.с.4).

Крім того, ОСОБА_1 у цьому протоколі також зазначив, що він визнає повністю свою провину (а.с. 5).

Крім того, цей протокол складено уповноваженою на це посадовою особою виконуючим обов`язки офіцера відділення Організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності ВСП у гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с. 3).

Тобто, порушень вимог, передбачених ч.1 ст.255 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, оскільки протокол складений уповноваженою на те посадовою особою.

З акту огляду №3070 вбачається що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, результат 0.48 промілле.. (а.с. 6-7).

Більш того, в своїх письмових поясненнях від 17.09.2023 року ОСОБА_1 зазначив, що 17.09.2023 року о 02 год. 00 хв. він перебував в стані алкогольного сп`яніння під час виконання військового обов`язку (а.с.8).

При цьому, належить також врахувати, що згідно статті 266-1 КУпАП, застосування технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків під час проведення огляду, здійснюється у випадку, коли огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, проводить уповноважена на те посадова особа із використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У цій справі дійсно вбачається відсутність посилання на свідків проведеного огляду у протоколі про адміністративне правопорушення, але у акті двоє свідків зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , також вбачаються адреси проживання вказаних свідків та містяться їх підписи.

З вказаного вбачається, що свідки приймали участь у проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому недолік протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про порушення процедури проведення огляду.

Також належить врахувати, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 та його захисник скористалися своїм конституційним та процесуальним правом на подачу заяви до правоохоронних органів відомостей щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення відповідальною особою своїх повноважень при виконанні ним своїх службових обов`язків.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою, але ОСОБА_1 не скористався процесуальною можливістю і не звертався зі скаргами на дії ОСОБА_3 до його безпосереднього керівництва або до відповідних вищих посадових осіб з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності, хоча мав для цього достатньо часу.

Також стороною захисту не надано відомостей про те, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ.

Цих відомостей не надано і суду апеляційної інстанції.

Отже, враховуючи, що сторона захисту не скористалися своїм правом та не надала до суду доказів на підтвердження їх версії щодо незаконності дій відповідальної особи, в тому числі, під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також складення ним протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів захисника в цій частині.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП є необґрунтованими, оскільки з відповіді військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2023 року за № 018-ЮС наданої на запит суду першої інстанції вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_1 станом на час складання протоколу 17.09.2023 року був у складі сил та засобів, які залучаються та приймають безпосередньо участь у бойових діях.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 17.09.2023 року виконував службові обов`язки в умовах дії воєнного стану.

Змістовний аналіз структури правової норми ч. 3 ст.172-20 КУпАП вказує на те, що ця норма встановлює пряму диспозицію (в даному конкретному випадку, перебування на території військової частини під час виконання обов`язків військової служби на території тимчасового розташування військової частини, в умовах особливого періоду, в стані алкогольного сп`яніння), за яку прямо передбачено адміністративну відповідальність - накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу або арешт з утримання на гауптвахті.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Отже, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке підтверджується доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому не вбачає підстав для його скасування, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника належить залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Прасолова І.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева