ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/9984/24
провадження № 3/753/3715/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за стст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшли адміністративні матеріали за №753/9984/24 (провадження №3/753/3715/24) та №753/9987/24 (провадження №3/753/3716/24).

Згідно протоколу серії ААД №855839 від 16 травня 2024 року ОСОБА_1 , 08 травня 2024 року о 19:01 годині, керуючи автомобілем «HYUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. А. Ахматової, 32/18 у м. Києві, не дотрималась безпечного інтервалу та здійснила наїзд на припаркований автомобіль марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого останній автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїла правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).

Згідно протоколу серії ААД №855840 від 16 травня 2024 року ОСОБА_1 , 08 травня 2024 року о 19:01 год., керуючи автомобілем «HYUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. А. Ахматової, 32/18 у м. Києві, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце ДТП, чим порушила п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, тобто скоїла правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи те, що дані адміністративні справи стосуються однієї дорожньо-транспортної пригоди, суддя вважає за необхідне об`єднати в одне провадження вказані адміністративні справи з присвоєнням єдиного №753/9984/24 (провадження №3/753/3715/24).

10.06.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Бут Надія Анатоліївна через електронну пошту суду надіслала письмові заперечення, які обгрунтовані наступним.

08.05.2024, у другій половині дня, ОСОБА_1 керувала своїм автомобілем «HYUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухалась на вулицю Урлівську у м. Києві, використовуючи при цьому навігатор, який помилково завів останню у двір житлового будинку по вул. Анни Ахматової. Так, в дворі за вказаною адресою було припарковано багато автомобілів, у зв`язку із чим ОСОБА_1 не мала змоги виїхати, проте сторонній чоловік, який проходив повз та якого вона побачила вперше, запропонував для неї свою допомогу задля виїзду з двору. За словами стороннього чоловіка перешкодою для виїзду з двору був автомобіль чорного кольору, що знаходився по ліву руку від ОСОБА_1 , у зв`язку із чим останній попрохав водія вказаного автомобіля від`їхати вперед щоб ОСОБА_1 мала змогу проїхати. В подальшому, ОСОБА_1 плавними рухами, дуже повільно та акуратно, здійснила проїзд між двома автомобілями для виїзду з двору, при цьому, будь-якого звуку поштовху, які свідчили б, що остання зачепила інші припарковані автомобілі, не було. Також, ані водій чорного автомобіля, ані сторонній чоловік, який допомагав ОСОБА_1 здійснювати маневри задля виїзду з двору, будь-яких зауважень щодо того, що вона здійснила наїзд на припарковані автомобілі, не зробили. Так, після виїзду з двору, ОСОБА_1 припаркувала свій автомобіль неподалік вул. Урлівської та залишила його там на ніч. 10.05.2024 ОСОБА_1 зателефонував співробітник поліції та повідомив, що вона здійснила ДТП по вул. А. Ахматової у м. Києві, зникла з місця події, внаслідок чого нанесла матеріальну шкоду іншому автомобілю. Проте, ОСОБА_1 була шокована такою інформацією і попрохала співробітника поліції надати їй номер телефону потерпілої особи, після чого зателефонувала їй. Так, молода жінка на ім`я ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 , що остання завдала матеріальної шкоди її автомобілю, у зв`язку із чим запропонувала їй сплатити 12 000,00 грн. В подальшому, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані шоку та хвилюючись, що її автомобіль оголошено в розшук, здійснила переказ вказаної суми грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_2 . Проте, 15.05.2024 ОСОБА_1 отримала з поліції смс-повідомлення, у якому була визначена дата задля дачі її пояснень та надання доступу до автомобіля для огляду. 16.05.2024 ОСОБА_1 прибула на вул. Народного Ополчення, 9, де пояснила співробітнику поліції, що вона ДТП не скоювала, з місця ДТП не зникала. Також ОСОБА_1 надала свій автомобіль для огляду. Проте, співробітник поліції склав на ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення та зазначив, що справа буде передана до Дарницького районного суду м. Києва.

Окрім вказаного вище, представник ОСОБА_1 - адвокат Бут Надія Анатоліївна посилається на відеозапис та фотографії, які містяться на диску, який долучено до матеріалів справи. Також остання вказує, що критично ставиться до письмових пояснень ОСОБА_3 від 10.05.2024.

В судове засідання, яке відбулося 13.06.2024, з`явились ОСОБА_1 та її адвокат Бут Надія Анатоліївна. Так, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених стст. 124, 122-4 КУпАП, не визнала, з підстав викладених у письмових запереченнях. Адвокат Бут Н.А. також підтримала письмові заперечення та прохала суд провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за стст. 124, 122-4 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Бут Н.А., повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України, що кореспондується з їх пунктом 1.9, на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правилами дорожнього руху, зокрема п. 13.1 передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. У свою чергу пунктом 2.10 (а) цих Правил, передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

У відповідності до протоколів про адміністративні правопорушення, водій ОСОБА_1 , на думку поліцейського , порушила вимоги пп. 13.1 та п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені стст. 124, 122-4 КУпАП, зокрема керуючи автомобілем «HYUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. А. Ахматової, 32/18 у м. Києві, не дотрималась безпечного інтервалу та здійснила наїзд на припаркований автомобіль марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди.

Так, до протоколу додано диск DVD-R на якому містяться фотографії з пошкодженням автомобіля марки «HYUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Суд, дослідивши вищевказаний диск та фотографії, які містяться на ньому, зазначає, що пошкодження на автомобілі марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , зокрема на задньому лівому крилі та бампері, містяться значно нижче, а ніж пошкодження, які містяться на автомобілі марки «HYUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_1 , зокрема на передньому крилі.

Окрім того, пошкодження, які містяться на автомобілі марки «HYUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_1 , є значно більшими, а ніж пошкодження, які містяться на автомобілі марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 . Таким чином, вказане свідчить про те, що у разі здійснення наїзду на припаркований автомобіль, ОСОБА_1 не могла не відчути та не почути звуку такого наїзду, враховуючи пошкодження, які містяться на її автомобілі марки «HYUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Також на вищевказаному диску міститься відеозапис, де зафіксовано, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «HYUNDAI TUCSON», державний номерний знак НОМЕР_1 , мала перешкоду у виїзді з двору, проте, перехожий чоловік допомагав останній здійснювати маневри, які б допомогли їй здійснити рух на виїзд з двору. Так, ОСОБА_1 п`ять разів здійснивши рух вперед не мала змоги викрутити руль рівно, оскільки ліворуч стояв припаркований автомобіль чорного кольору, водія якого сторонній чоловік попрохав проїхати вперед. В подальшому, водій вказаного чорного автомобіля здійснив рух вперед, а ОСОБА_1 вирівнявши свій автомобіль прямо, плавно почала рух вперед на виїзд з двору, при цьому, на відео зафіксовано, що моменту зіткнення з припаркованим автомобілем марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , не було. При цьому, на відео зафіксовано, що в цей час на зустріч ОСОБА_1 рухався автомобіль, який надаючи перевагу у виїзді автомобіля останньої, зупинив рух та будь-яких зауважень щодо того, що ОСОБА_1 здійснила наїзд на припаркований автомобіль не надав. Окрім того, на відео зафіксовано, що в час виїзду ОСОБА_1 з двору, проходило безліч людей, які також ані зауважень, ані її зупинки не здійснили.

Будь-яких інших доказів порушення ОСОБА_1 пп. 13.1 та п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено. Зокрема, не залучено свідків дорожньо-транспортної пригоди, не надано суду їх письмових пояснень, не надано інших доказів, які б підтверджували факт вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення. Доданий до протоколу диск з наявними на ньому фотокартками та відеозаписом з камери відеоспостереження не фіксують факту причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, до складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення.

Щодо доводів потерпілої про свідка, який бачив момент вчинення ДТП, суд до уваги не бере, оскільки в її поясненнях зазначено, що є свідок ДТП, який перед його вчиненням контактував з водієм транспортного засобу, який його вчинив. Проте, будь-яких даних про таку особу не зазначено, а лише записано його номер телефону.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відтак, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, диск з наявними фото та відео доказами, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні пунктів 13.1, 2.10 (а) Правил дорожнього руху не підтверджена наявними у справі доказами, у зв`язку із чим у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого стст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи положення п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого стст.124, 122-4 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити.

В свою чергу, суддя враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись стст. 1, 23, 24, 28, 33-35, 38, 124, 247, 251, 252, 283-285, 321 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за стст. 124, 122-4 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.