Справа № 346/1413/24
Провадження № 33/4808/655/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю адвоката Костромін Н.Р.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Костромін Наталії Романівни, що діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2024 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 14 березня 2024 року о 19 год. 55 хв. в с. Турка, по вул. Молодіжна, Коломийського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 211540», д.н.з. « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди вказаного водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із використанням спеціального технічного приладу, газоаналізатора «Алкофор 507», результат: 2.80 ‰ (проміле). Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необ`єктивним, оскільки суд провів неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що в матеріалах справи немає документів, які б підтверджували правомірність зупинки транспортного засобу.

Вказує, що судом не взято до уваги, що в протоколі про адмінправопорушення відсутня вказівка про те, яким технічним засобом проводилась відеофіксація події і на якому конкретно носії вона долучена до матеріалів справи.

Також вказує, що судом не надано правової оцінки тому, що ОСОБА_1 на початку підозри у вчиненому правопорушенні, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями його конституційного права на правовий захист.

Наголошує, що неможливо встановити на якому приладі проводився огляд ОСОБА_1 , оскільки працівники поліції пропонували йому пройти огляд за допомогою приладу «Аlcotest Drager 6820», в матеріалах справи долучено свідоцтво на прилад «Алкофор 507», а в рапорті зазначено прилад «Алкофор 607»

Зазначає, що відеозаписи не відображають всіх подій, зокрема не зафіксовано складання документів.

Наголошує, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду, але працівники поліції не доставили його на повторний огляд в медичний заклад і це підтверджується відсутністю підпису на роздруківці огляду.

Також ОСОБА_1 не було вручено один з примірників акту огляду, не надано документи для ознайомлення та не запропоновано надати пояснення.

Адвокат Костромін Н.Р. з`явилася в судове засідання апеляційного суду. Їй роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено. Просила розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 до початку судового засідання подав заяву у якій просив розглядати справу без його участі.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта про те, що було порушено право на захист, оскільки ОСОБА_1 на початку підозри у вчиненому правопорушенні, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе,не є слушним, оскільки право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 березня 2024 року серії ААД № 587264 (а.с. 1) 14 березня 2024 року о 19 год. 55 хв. в с. Турка, по вул. Молодіжна, Коломийського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 211540», д.н.з. « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди вказаного водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із використанням спеціального технічного приладу, газоаналізатора «Алкофор 507», результат: 2.80 ‰ (проміле). Від проходження медичного огляду в медичному закладі відмовився. Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським Коломийського РВП старшим сержантом ОСОБА_2 з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.

Апелянт вважає, що йому не пред`явлено адміністративне звинувачення, оскільки йому не надано копію протоколу та акту огляду, однак такі доводи не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 знав про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього, він був ознайомлений з його змістом поліцейським, йому був відомий зміст висунутого обвинувачення та уповноваженими особами вжито всіх заходів для реалізації його права на захист.

Також з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у проколі та акті, але не відмовився від отримання їх копій. Відсутність копії таких документів у матеріалах справи свідчить про те, що ОСОБА_1 отримав такі копії, йому відомий їх зміст та він користується передбаченими законодавством правами, тому вважаю, що у даному випадку не порушено права ОСОБА_1 .

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 4), не підписана ОСОБА_1 , але засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Алкофор 507» - 2,80 ‰проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле).

Твердження апелянта про наявність розбіжностей в назві приладу яким проводився огляд ОСОБА_1 та в номері тесту є слушним, але такі розбіжності не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки є очевидними описками та не впливають на доведеність факту керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з ротовою порожнини, порушення мови, порушення координації, поведінка, що не відповідає обстановці пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Алкофор 507», з результатом 2,80 ‰ проміле, з результатом огляду ОСОБА_1 погодився, але не підписав акт.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Коломийська ЦРЛ» (а.с. 3), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з ротовою порожнини, порушення мови, порушення координації, поведінка, що не відповідає обстановці огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці з результатом 2,80 ‰ проміле. Огляд в лікарні не проводився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 8), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано як працівники поліції після зупинки транспортного засобу повідомляють водія про причин зупинки, а саме через те, що поступила інформація про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. Далі працівники поліції перевірили документи у водія ОСОБА_1 та встановили ознаки сп`яніння у зв`язку з чим запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки. На таку пропозицію водій погодився. Далі зафіксовано процес проходження огляду водієм в ході якого ОСОБА_1 повідомив, що випив два джин-тоніка. Після проходження огляду прилад показав результат - 2,80 ‰ проміле, з результатом ОСОБА_1 погодився. Також зафіксовано складання процесуальних документів.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що відеозаписи не відображають складання процесуальних документів є слушним, але досліджені відеозаписи є інформативними і фіксують факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме це, згідно п. 2.9. а ПДР ставиться у вину ОСОБА_1 .

Також не впливає на висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9. а ПДР факт відсутності посилання в протоколі на номер технічного засобу яким здійснювалася відеофіксація.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого - він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погодився з його результатами.

Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські не мали підстав доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому твердження апелянта про те, що працівники поліції не доставили його на повторний огляд у медичний заклад не є слушним.

Також згода ОСОБА_1 з результатом огляду на місці підтверджується наявними відеозаписами на яких ОСОБА_1 не висловлював не згоду з результатом і бажання пройти огляд у медичному закладі.

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Твердження апелянта про те, що матеріали справи не містять жодного документального підтвердження правомірності його зупинки, що є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі докази незаконними не є слушним та не є підставою для закриття провадження по справі, оскільки причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Отже встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу марки «ВАЗ 211540», д.н.з. « НОМЕР_1 », у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Костромін Наталії Романівни залишити без задоволення.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2024 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло