Справа № 344/5787/24
Провадження № 33/4808/664/24
Категорія ст. 172-20 ч.3 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Грици І.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою на постанову Івано-Франківського міського суду від 21.05.2024 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 ч. 3 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він будучи військовослужбовцем Івано-Франківського ЗВ ВСП, 15 березня 2024 року, о 15:00 год., перебував на території військової частина у АДРЕСА_1 , в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

В апеляційній скарзі захисник Грица І.Ю. вказує на те, що постанова суду є незаконна та необґрунтована, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події. Стверджує, що суддя дійшов до помилкового висновку, що протокол щодо ОСОБА_1 , складений компетентним органом в межах повноважень, одразу ж після виписки зі стаціонарного лікування військовослужбовця ОСОБА_1 . Так, законодавство не встановлює необхідності очікувати на виписку зі стаціонарного лікування військовослужбовця (чи будь-якої іншої особи) для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Так само не встановлює законодавство будь-якої відстрочки щодо виконання цього обов?язку. Така позиція судді та ВСП є не тільки необгрунтованою, але й суперечить матеріалам справи. В передостанньому абзаці першої сторінки протоколу зазначено, що майор ОСОБА_1 15.03.2024 близько 15:00 був виявлений начальником Івано-Франківського ЗВ ВСП (порушення координації рухів, характерний запах з ротової порожнини...), було прийнято рішення щодо направлення ОСОБА_1 на медичний огляд з метою встановлення стану (ступеню) алкогольного сп?яніння. Тобто, 15.03.2024 близько 15:00 посадові особи Івано-Франківського ЗВ ВСП виявили особу, що потенційно вчинила правопорушення. Від цього моменту слід обраховувати встановлений ст. 254 ч.2 КУПАП строк у 24 години. В останньому абзаці першої сторінки цього ж протоколу вказано, що перебування в стані алкогольного сп?яніння підтверджується довідкою №111 від 15.03.2024, виданою КНП "ПКЦ ПЗ ІФ ОР". Також в третьому і четвертому абзацах другої сторінки протоколу йдеться про те, що ОСОБА_1 був затриманий (протокол про це не складено), направлений і доставлений на медичний огляд під супроводом ще однієї посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 та за результатами встановлено алкогольне сп?яніння, довідка №111 від 15.03.2024. В довідці вказано дата та точний час огляду 15.03.2024 16:05. Тобто, того ж дня 15.03.2024 посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 отримали довідку N?111 з якої можна встановити факт перебування в стані сп?яніння. При цьому, матеріали справи не містять відомостей, щодо обґрунтованості підстав, які б дозволили складання протоколу поза цим терміном. Не встановлено такої можливості і законом. Тобто цей строк є присічним. До недоліків протоколу належить і те, начальник Івано-Франківського ЗВ ВСП, що нібито виявив ОСОБА_1 у нетверезому стані з невідомих причин не зазначений як свідок. Не вказано, що начальник Івано-Франківського ЗВ ВСП виявив його у нібито нетверезому стані саме на території військової частини, а саме це йому інкримінується відповідно до протоколу. Натомість не описано, які обставини можуть підтвердити, особи, які зазначені в протоколі як свідки за, як і те, коли, як і де вони зі ним контактували і чи контактували саме на території військової частини. Тобто не зазначено свідками чого саме вони є. Крім того, ці особи не є військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, в першому абзаці описової частини протоколу вказано таке: «Склад адміністративного правопорушення: майор ОСОБА_1 15.03.2024 року о 15:00 год. перебував на території військової частини в АДРЕСА_1 , у нетверезому стані, в умовах особливого періоду.» Стосовно складу правопорушення зазначає, що в протоколі не вказано на території якої військової частини нібито знаходився ОСОБА_1 . Навіть, не надано доказів, що військова частина існує за такою адресою. І також те, що Івано-Франківський ЗВ ВСП не є військовою частиною, не є відокремленим структурним підрозділом іншої військової частини - це установа, яка не має статусу військової. Тобто, в протоколі не викладено достатньо обставини, які дозволяли б зрозуміти зміст висунутого обвинувачення та організувати ефективний захист своїх інтересів. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення захисника про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова щодо ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки правопорушення, однак його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду такої категорії справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

Суд при розгляді справи в порушення ст. 278 КУпАП належно не перевірив правильність оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 172-20 ч.3 КУпАП і не врахував істотні порушення закону при його складанні.

Як з`ясовано, що перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`ягніння і при складанні протоколу, ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і його було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу. Таке порушення є істотним порушенням його права на захист і безумовною підставою для скасування постанови суду.

Апеляційне провадження є частиною загального судового провадження у цій справі. Процесуальні повноваження апеляційного суду обмежені строком давності. На сьогоднішній день встановлений ст. 38 КУпАП 3-місячний строк давності у цій справі закінчився, внаслідок чого дослідження й оцінка доказів є неможливими, тому постанова суду підлягає скасуванню із закриттям справи на цій підставі.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вищевказана норма не містить положень про наявність в апеляційного суду повноважень щодо нового встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення прав людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення, умовою якої є визначення вини. У цій справі стягнення на водія не буде накладено і не буде залишено згідно постанови суду першої інстанції через її скасування через закінчення строку давності.

Враховуючи, що у цій справі датою вчинення правопорушення є 15.03.2024 року, тобто на сьогоднішній день закінчився 3-х місячний строк накладення стягнення, тому апеляційний суд не може наново досліджувати докази у справі. Так визначив законодавець у вказаних нормах КУпАП, надавши достатньо часу (3 місяці) органам поліції та суду для вчасного ухвалення рішення про винуватість чи невинуватість особи. Інша судова практика суперечить цим нормам закону.

Така позиція апеляційного суду прямо випливає із змісту ст. 247 п.7 КУпАП, де однозначно вказано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк давності.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

Таким чином, вина особи чи її невинуватість, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 п.7 КУпАП. Тому всі клопотання у цій справі не можуть бути задоволені. Постанова суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Інші апеляційні доводи апеляційний суд визнає необгурнтованими.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Грици І.Ю. задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 21.05.2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : Б.М. Гриновецький