Справа № 216/2046/24
провадження 3/216/1232/24
ПОСТАНОВА

іменем України

30 травня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тітенка Д.С.,

особи стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Касьяна М.С.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілої адвоката Акулова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, заступника директора ТОВ "ПРОМСПЕЦБУД", проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 12.03.2024 серії ВАД № 347425, 01.03.2024 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражав в її бік словесні образи, чим своїми діями порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 01.03.2024 року насильства відносно своєї дружини ОСОБА_2 у будь-якому прояві не було, навіть сварки не було, однак дружина постійно шантажує його викликом поліції. Півтора роки сім`я жила у республіці Польща, куди він їх особисто відвозив. Старша донька вмовила дружину повернутися до України, молодша донька постійно знаходилася з ним, він її відвозив до дитячого садочку доглядав за нею. Протягом певного проміжку часу у дружини почалися емоційні зриви, наприклад вона може загубити певну річ та звинуватити його у крадіжці речі. На запитання захисника пояснив, що з 2022 року він та дружина сплять в окремих кімнатах. Конфліктні ситуації мали місце через те, що дружина періодично зловживала алкогольними напоями або ж мала намір поїхати кудись у вечірній час доби.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Касьян М.С. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у з`язку з відсутністю в діях підзахисного складу адміністратиного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, звернув увагу суду на те, що здебільшого ініціатором конфліктів є ОСОБА_3 , між тим конфліктна ситуація між подружжям не може свідчити про психологічне насильство в сім`ї в розумінні ст. 173-2 КУпАП. Вказав на недоліки допущені посадовою особою під час складання протоколу, зокрема відсутність відомостей, які б свідчили про вчинення домашнього насильства, викликає сумніви дата правопорушення означеного в протоколі. До клопотання про закриття провадження у справі долучив характеристику з місця роботи ОСОБА_1 , яка за змістом характеризує особу позитивно.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 26.12.2023 викликала поліцію оскільки чоловік вкрав річ куплену для запланованої фотосесії, викрав з метою перешкодити їй провести фотозйомку. В січні їй стало зле від постійних стресів, вона викликала швидку. В березні вона написала заяву. Протягом всього подружнього життя чоловік ображав та бив її, навіть коли вона була вагітною. Треті пологи були дуже складними, вона погано себе почувала. Доводилося звертатися до лікаря, але соромилася повідомити про побиття її чоловіком. Коли дитині було півтора роки, вона вирішила піти до фітнес клубу проти чого чоловік заперечував в категоричній формі, однак після того як вона відвідала клуб, чоловік вчинив сварку та принижував її. Чоловік постійно слідкує за її пересуванням. Пояснила, що зі старшою донькою не спілкується. З початком війни чоловік заперечував проти її виїзду з молодшою дитиною, однак навіть у Кракові чоловік котнролював її, так, зокрема він налаштував доньку Лізу, щоб та не залишалась з молодшою дитиною у разі її, ОСОБА_3 , відсутності для відвідування гри «Мафія». Що стосується безпосередньо подій означених в протоколі пояснила, що 01.03.2024 вона спустилася снідати та вести дитину у садочок, помітивши брудний посуд, зробила зауваження чоловіку, на що він, в присутності дитини, відповів що неприємний запах виник з її появою.

Представник потерпілого у судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відеозаписом долученим потерпілою.

Захисник надав суду та просив врахувати під час розгляду справи протокол опитування особи адвокатом за її згодою від 03.05.2024, однак керуючись принципом оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд ухвалив здійснити допит свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні, допитана свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки проживає у Кракові, в останнє вдома була 03.05.2024, то їй невідомо що сталося 01.03.2023, і володіє інформацією тільки за той час коли перебувала вдома. Пояснила, що конфліктні ситуації та сварки між батьками виникають часто, однак на її думку це не є домашнім насильством. З матір`ю не спілкується, через звинувачення в тому, що вона, ОСОБА_4 , обрала сторону батька та через те, що матір вигадує про батька погані історії. Сварки частіше починає матір, батько її не принижує. Вона не бачила щоб матір вживала антидепресанти, однак бачила розпаковані упаковки з антидепресантами та була свідком того, як матір вживала алкоголь та спостерігала її стан після цього. У грудні чи січні їй зателефонувала матір та почала нагадувати про сварку під час якої батько бив її, але такого не було.

У судовому засіданні посадова особа, якою складено протокол ДОП СДОП ВП КРУП ГУНП в Дніпропетровськкій області Борисюк М.В. підтвердив обставини викладені в протоколі, пояснив що 12.03.2024 він опитав ОСОБА_1 та того ж дня склав протокол щодо подій на які вказувала потерпіла та які мали місце 01.03.2024.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, потерпілої та її представника, свідка, посадову особа, якою складено протокол, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точності у відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що впливають на відповідальність, а також повинен з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження, правопорушенням за цією нормою є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, відповідно до закону це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Ці обставини (завдання шкоди фізичному здоров`ю або завдання шкоди психічному здоров`ю чи можливість спричинення якогось виду шкоди), як обов`язкові елементи складу правопорушення повинні бути зазначені у протоколі.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП передбачає окрім інших наведених вище ознак, наявність потерпілої особи та завдання або можливість завдання шкоди її фізичному чи психологічному здоров`ю.

Поряд з цим, виходячи з тлумачення чинного законодавства слідує, що на відмінність від більшості адміністративних правопорушень, у ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження чітко визначена форма вини, як умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, унаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Сварка - це гостра суперечка, що супроводжується взаємними докорами, образами, стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.

Конфлікт - це особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Особливостями домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Отже, під конфліктом необхідно розуміти таких стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Суд звертає увагу на те, що при доказуванні вчиненого правопорушення мають бути встановлені обставини, які належать до події правопорушення, яка розуміється як елемент об`єктивної сторони складу правопорушення, що відбувається у певному часі, місці та певним способом. Спосіб вчинення правопорушення є обов`язковим елементом предмету доказування по кожному провадженню, оскільки дозволяє встановити які саме дії були вчинені правопорушником та призвели до певних протиправних наслідків.

Крім того, при доказуванні правопорушення також має значення встановлення суб`єктивної сторони правопорушення, яка полягає у з`ясуванні форми вини, мотиву, яким керувався правопорушник, вчиняючи правопорушення, та мети, яку він намагався досягти певними протиправними діями.

Суд зазначає, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Доказів завдання чи можливості завдання такої шкоди потерпілій матеріали справи не містять.

Отже, жодним із наданих суду доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 такої форми домашнього насильства як психологічне насильство, яке могло спричинити чи спричинило шкоду психічному здоров`ю потерпілій.

При цьому, можливі нецензурні висловлювання в межах конфлікту, який склався між подружжям, за відсутності доказів на підтвердження завдання або можливості завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що ОСОБА_1 діяв з умислом вчинення домашнього насильства психологічного характеру стосовно своєї дружини.

Насильство у родині будь-якого характеру, відрізняється від конфліктних ситуацій, спорів, що виникають у кожній сім`ї та не становлять загрози подальшому розвитку здорових стосунків, тим, що при домашньому насильстві завжди дії того, хто допускає таке насильство, носять навмисний характер, з наміром досягнення бажаного результату, тягнуть спричинення шкоди; відбувається порушення прав і свобод людини; наявна значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, вони не є насильством.

Разом з цим суд зазначає, що протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій за які передбачена адміністративна відповідальність та його невід`ємні складові частини повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних та допустимих доказів.

Отже, особа, яка складала протокол, повинна ретельно з`ясувати обставини події (конфлікту) у обох учасників, відшукати можливих свідків події та, у сукупності зі з`ясованими обставинами та здобутими доказами на їх підтвердження, визначитися чи дії ОСОБА_1 завдали шкоди психічному здоров`ю, чи могли завдати таку шкоду, а також чи такі дії чинили психологічне або фізичне насильство.

Під час розгляду справи, судом переглянуто відеоматеріал долучений потеріплою, однак відео не стосується обставин викладених у протоколі, як пояснила в судовому засіданні потерпіла, зафіксовані події мали місце, але не 01.03.2024. Крім того, з переглянутого відео, з врахуванням того, що ОСОБА_1 знаходиться на значній відстані від ОСОБА_3 неможливо однозначно стверджувати, що розмова ведеться саме між ними, зокрема що ОСОБА_1 звертається до ОСОБА_3 .

Оцінюючи пояснення свідка ОСОБА_4 суд не знаходить в них відомостей на підтвердження обставин викладених в протоколі, натомість з пояснень свідка вбачається, що потерпіла ОСОБА_3 схильна до навіюваності, фантазування, що викликає сумнів у реальності подій означених в протоколі.

Особисто надані пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судовому засідання суд оцінює як суперечливі.

До протоколу долучені письмові пояснення ОСОБА_1 та потерпілої, однак з їх аналізу також неможливо беззаперечно дійти висновку про те, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відтак, на думку суду, дії ОСОБА_1 в межах конфлікту з потерпілою не досягли межі, яка б означала вчинення того чи іншого виду домашнього насильства, визначеного диспозицією ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення при наявності обставин, передбачених статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено та потерпілою протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.В. Цимбалістенко