03.05.2024 227/1230/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №677719 від 08.04.2024 року вбачається, що «08.04.2024 року о 10:00 годині на а/д Олександрівка Покровськ Константинопіль 33 км гр. ОСОБА_1 здійснював рух на автомобілі ВАЗ 217030 н/з НОМЕР_1 без посвідчення водія категорії «В», тобто не маючи права керування таким т/з та правопорушення вчинено повторно протягом року постанова ЕНА 1725126 від 23.03.2024 року за ст.126 ч.2 КУпАП чим порушив вимоги п.2.1 а Правил Дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП».

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber», а саме судової повістки про виклик до суду на 03.05.2024 року о 10:30 год. та шляхом передання телефонограми на номер телефону вказаний в протоколі. Будь-яких заяв від останнього до суду не надходило.

Вiдповiдно до ст.268 КУпАП, за таких обставин, справа може бути розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За ч.2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За ч.3 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

За ч.4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

За ч.5 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Тобто обов`язковою умовою настання відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП є повторність дій, без якої немає складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №677719 від 08.04.2024 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінують правопорушення, яке полягає у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто у порушенні вимог п.2.1а ПДР України. Вказані дії ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковані за ч.5 ст.126 КУпАП.

Для визнання правопорушення «повторним» з метою застосування адміністративної відповідальності визначальним є факт притягнення особи до адміністративної відповідальності за такі самі дії, та винесення відповідним органом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Тобто з наведеного вбачається, що для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП повинні бути належним чином підтверджені такі факти:

факт керування особою транспортним засобом

відсутність у особи права керування таким транспортним засобом (відсутність посвідчення водія відповідної категорії або взагалі відсутність посвідчення водія)

наявність рішення відповідного органу(яке набрало чинності), яким підтверджується факт притягнення особи, протягом року до настання вказаної події, до адміністративної відповідальності за вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті 126 КУпАП.

На підтвердження обставин зазначених в протоколі додані такі докази:

копію постанову серії ЕНА №1854805 від 08.04.2024 року складену відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП. Вказана постанова свідчить про те, що ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за правопорушення вчинене ним 08.04.2024 року о 11.22 годині.

письмові пояснення ОСОБА_1 від 08.04.2024 року, з яких вбачається, що останній пояснював, що 08.04.2024 року керуючи автомобілем ВАЗ 217030 н/з НОМЕР_1 він був зупинений на автодорозі Олександрівка-Покровськ-Костянтинопіль 33 км працівниками поліції. Також з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що посвідчення водія у нього взагалі не має і він раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності працівниками поліції за ч.2 ст.126 КУпАП , а саме 23.03.2024 року в місті Балаклія Харківської області та на нього був накладений штраф в розмірі 3400,00 грн.

довідка інспектора САП ВП №1 Покровського РУП від 12.04.2024 року б/н, якою підтверджується, що ОСОБА_1 станом на 12.04.2024 року посвідчення водія не отримував.

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 раніше притягувався до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та мається посилання на постанову ЕНА 1725126 від 23.03.2024 року.

Але, доказів, які б достовірно підтверджували винесення вищевказаної постанови ЕНА 1725126 від 23.03.2024 року до протоколу не додано (не додано ані самої постанови з якої б можливо б було достовірно з`ясувати хто, коли, відносно кого та за що виносив вказану постанову, ані будь-якого іншого документа, яким могла бути довідка, засвідчена уповноваженою особою).

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, не може бути сам по собі доказом винуватості особи у скоєному правопорушенні, а може лише оцінюватись разом з іншими обставинами справи в їх сукупності.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає необхідним закрити провадження по справі зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки зазначені в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду (не доведено перед судом факт притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2-4 ст.126 КУпАП до 08.04.2024 року.

При цьому суд зазначає, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).

Але, що стосується перекваліфікації дій особи в КУпАП суд зазначає таке.

У КУпАП, відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому у даному випадку підлягає застосуванню аналогія закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, та набрала чинності для України 11.09.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Але, при цьому суд зазначає, що в даному конкретному випадку у суду не має можливості самостійно перекваліфікувати дії ОСОБА_1 та притягнути його до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки в цьому разі суд вийде за межі власних повноважень, бо відповідно до ст.221 КУпАП суди розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами третьою і п`ятою статті 126 КУпАП, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Розгляд справ за ч.2 ст.126 КУпАП можуть здійснювати органи Національної поліції, що передбачено ст.222 КУпАП.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб від 16 до 18 років, підстав для можливої перекваліфікації дій останнього суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 126, 221, 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Здоровиця