Справа № 464/2793/24 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 33/811/903/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Киришко Оксани Вікторівни на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 05 червня 2024 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) років з оплатим вилученням автомобіля марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 (попередній номерний знак НОМЕР_2 ), ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 .

Стягнуто із ОСОБА_2 605,60 грн судового збору на користь держави.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 06 квітня 2024 року о 00.20 год по вул.Зеленій, 184 у м.Львові, повторно, протягом року керував автомобілем марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія, не маючи права керування транспортними засобами.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Киришко О.В. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування усіх обставин справи. Зазначає, що при розгляді справи не були всебічно та повно досліджені докази, якими обгрунтовувались підстави притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Звертає увагу на те, що довідка про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП від 10.04.2024 є неналежним доказом, оскільки протокол серії ААД №635607 від 06.04.2024 складено щодо ОСОБА_1 , а зазначена довідка підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 . Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь які докази факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, повторно протягом року. Стверджує, що довідка про отримання посвідчення водія та довідка про притягнення до адміністративної відповідальності є недопустимим доказом, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №635607 від 06.04.2024 не містить даних про долучення до протоколу таких довідок. Акцентує увагу на те, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу, який, рішенням суду оплатно вилучено.

Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Киришко О.В., будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі в розгляді справи не з`явилися, проте, адвокат Киришко О.В. подала клопотання про розгляд справи у їх відсутності, відтак, апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності правопорушника ОСОБА_1 та його захисника адвоката Киришко О.В. Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що така підлягає до задоволення, з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 635607 від 06 квітня 2024 року; відеозаписом з місця події; довідками Управління патрульної поліції у Львівській області; рапортом працівника події із викладенням хронології події порушення, однак апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази не можна вважати належними, допустимими та такими, що беззаперечно доводять вину ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Пункт 2.1а ПДР України встановлює, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Невиконання пункту 2.1 а ПДР України (повторно протягом року) має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Частиною 2-4 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і яка повторно протягом року вчинила порушення, передбачені частинами другою - четвертою цієї статті.

При цьому, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За приписами ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД №635607 від 06 квітня 2024 року та рапорту в таких зазначено, що ОСОБА_1 керував повторно протягом року транспортним засобом без посвідчення водія, не маючи права керування транспортним засобом, а саме 22 листопада 2023 року притягався до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.2 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу постанова ЕАТ 8189685.

Однак, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

У той же час у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторність правопорушення, а саме, до матеріалів справи не додано постанови посадової особи поліції на підтвердження факту притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП.

Поряд з цим, матеріали справи містять довідку старшого інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП Дяків Н., в якій вказано, що 30 березня 2024 року до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП притягався ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не ОСОБА_1 , що позбавляє суд встановити її дійсність та надати оцінку.

Крім цього, згідно п. 9 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року №1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, в таких відсутні пояснення ОСОБА_1 або відомості про відмову від дачі пояснень.

Отже, апеляційний суд вважає, що посадовою особою, яка склала протокол, докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, які необхідні для кваліфікації його дій за ч. 5 ст. 126 КУпАП, зібрані не були і до протоколу не долучалися.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені у протоколі "поза розумним сумнівом" не знайшли свого підтвердження.

Відтак, враховуючи вищенаведене, на думку апеляційного суду, при винесенні постанови, суддя місцевого суду не надала належної правової оцінки та аналізу наявним у справі доказам, не з`ясувала усі обставини справи в їх сукупності, внаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, дійшла помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Киришко О.В. - задоволити, а постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 05 червня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) років з оплатим вилученням автомобіля марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 (попередній номерний знак НОМЕР_2 ), ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_2 - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.