Справа № 442/7226/23 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 33/811/161/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Крамара Юрія Миколайовича на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави (отримувач коштів ГУК Львiв/Дрогобицька тг /22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294 Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача МФО 899998; Рахунок отримувачаUA0013931; Код класифікації доходів бюджету22030101).

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 08.10.2023 о 22.41 год. на вул.Театральна,3 в м.Дрогобич Львівської області керував транспортним засобом MitsubishiColt, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови; координації рухів; запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України, про що було складено адміністративний протокол серія ААД №548455.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейськими за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Крамар Ю.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судове рішення є незаконним і необґрунтованим, оскільки прийнято за умови суттєвої неповноти та неправильності встановлення обставин, які мають значення для справи. Крім того, розгляд справи судом було безпідставно проведено без участі ОСОБА_1 , якого судом позбавлено можливості скористатись послугами адвоката.

Зауважує, що на час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 через хворобливий стан, не в повній мірі усвідомлював значення своїх дій та не в повній мірі керував ними.

Звертає увагу, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 права; матеріали справи не містять доказів одержання направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Крамар Ю.М. не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Згідно довідки про доставку повідомлення, 27.03.2024 року судові повістки сформовані в електронному вигляді і доставлені на номер мобільного телефону ОСОБА_1 та адвоката Крамара Ю.М. що відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23.01.2023 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №548455 від 08.10.2023, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у них даних не викликає;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушена мова. Пройти огляд ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано нагрудною камерою поліцейського;

- направленням, яке підтверджує скерування ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я КНП «Дрогобицька міська лікарня». Огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 ;

- рапортом інспектора ВРПП Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Т.Халавки від 09.10.2023;

- відеозаписом, який міститься на компакт-диску, на якому зафіксовано як працівники поліції пропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгера та в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився його пройти.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 130 КУпАП.

У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях працівників поліції порушення приписів «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП, та такі дії у встановленому законом порядку не оскаржувалися

Щодо доводів сторони захисту, що ОСОБА_1 не була вручена копія направлення, то апеляційний суд такі до уваги не приймає, оскільки направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану, в тому числі алкогольного сп`яніння складається не для вручення водію, а складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення лікарем огляду особи. Вся процедура огляду водія у медичному закладі проводиться виключно за участю працівників поліції, які і доставляють водія до лікарні, а не водій сам прибуває туди з направленням, що передбачено ч. 4 ст. 266 КУпАП.

Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом після складання протоколу, як на підставу скасування оскаржуваної постанови, апеляційний суд оцінює критично, адже вказаний факт жодним чином не впливає на обсяг вини у вчиненні останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, апеляційний суд не вбачає підставою для скасування оскаржуваної постанови розгляд справи суддею першої інстанції без участі ОСОБА_1 , адже порушене його право на безпосередню участь у судовому засіданні відновлене шляхом подачі його захисником апеляційної скарги та надання йому можливості взяти участь у судовому засіданні апеляційної інстанції, надати пояснення, скористатися послугами захисника тощо.

Щодо доводів захисника, що ОСОБА_1 на час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення перебував у хворобливому стані, а тому не в повній мірі усвідомлював значення своїх дій, то такі жодними доказами не підтверджені.

Окрім того, з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, відповідав на запитання працівників поліції у зрозумілій формі, погодився з тим, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився. При цьому, інспектором поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Тобто, на момент вчинення правопорушення ОСОБА_1 усвідомлював, що скоїв, оскільки просив працівників поліції не складати щодо нього протокол про адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновку суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно. Тому твердження сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Крамара Юрія Миколайовича без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк