Номер провадження: 33/813/1355/24
Номер справи місцевого суду: 496/2511/24
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пухи А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 647919 від 10.03.2024 року, відповідно до якого встановлено, що 10.03.2024 року о 23 год 00 хв. за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога М05 «Київ-Одеса» 452 км + 800 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння водій відмовився, що зафіксовано на портативний відеореєстратор 471627, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Біляївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що факт відмови від проходження процедури на виявлення стану наркотичного сп`яніння не було зафіксовано, тому прийняте рішення є таким, що необґрунтовано всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини справи. Напроти ОСОБА_1 неоднаразово звертався до працівників поліції, щодо бажання пройти огляд на стан сп`яніння , але ж поліцейськими було відмовлено, через те, що вже складено протокол за відмову від проходження освідування.

Вважав, що в суді першої інстанції його було обмежено у доступі до правосуддя і тому він не зміг надати вищевказані доводи, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП через неналежне його повідомлення про дату та час розгляд справи..

Зазанчав, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Вважав, що інших доказів, які б підтверджували обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення в матеріалах справи не міститься. Наявні докази, на які посилається суд першої інстанції, слід оцінювати виключно як припущення посадових осіб Управління патрульної поліції, вони є недостатніми для обґрунтування його вини за критерієм «поза розумним сумнівом».

Явка в судове засідання

ОСОБА_1 про судове засідання призначене на 24 червня 2024 року о 09:30 год було повідомлено належним чином, про що свідчить довідковий лист, де останній власноручно підписом підтвердив, що проінформаваний про час і дату наступного судового засідання. Попердні судові засідання у даній справі призначені на 27.05.2024 року о 10-15 год та 17.06.2024 року о 09:30 годині ОСОБА_1 клопотав про перенесення з метою заключення договору із захисником, однак у судове засідання 24.06.2024 року жодної інформації та будь-яких клопотань від ОСОБА_1 чи його захисника не надходило, враховуючи, що апеляційний суд надавав ОСОБА_1 два рази можливість поспіль знайти захисника, а на трете судове засідання ніхто не зв`явився та жодних клопотань не надав, то суд прийшов до висновку, що такі обставини не перешокодають розгляду апеляційної скарги, так як ОСОБА_1 повідомлений належним чином, та матеріалів справи достатньо для розгляду справи.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 647919 від 10.03.2024 року,

-відеозаписом з портативного відеореєстратора №471627 на якому зафіксована зупинка автомобіля та відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 березня2024 року.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 647919 від 10.03.2024 року , згідно якого 10.03.2024 року о 23 год 00 хв. за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога М05 «Київ-Одеса» 452 км + 800 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння водій відмовився, що зафіксовано на портативний відеореєстратор 471627, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено через непрестебнутий пасок безпеки під час керування транспортного засобу «ЗАЗ ЛАНОС», номерний знак НОМЕР_1 . Надалі працівниками поліції ОСОБА_2 ,. було запропоновано пройти поверхневу перевірку і поверхневий огляд транспортного засобу під його керуванням, на що останній погодився і продемонстрував працівникам поліції вміст його особистих речей та транспортного засобу. Під час з`ясування анкетних даних працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 має інвалідність другої групи і вживає лікарський препарат гідазепам у пігулковому вигляді яка містить в собі діючої речовини 0,02 грама. В подальшому працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено, що в нього вбачаються ознаки перебування під лікарськими засобами, а саме відстуність реакції зіниць очей на світло та блідий шкіряний покрив, у зв`язку з чим запропоновано проїхати до медичного закладу для встановлення стану сп`яніння, на що ОСОБА_1 з початку погодився , після чого працівником поліції складалося відповідне направлення, а ОСОБА_1 в цей час поводив себе зухвало, декілька разів то погоджувався то відмовлявся від процедури освідування, на що на чітке запитання поліцейського, щодо проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 вияв бажання чіткої відмови від проходження процедури освідування на встановлення стану його сп`яніння ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КМП «ООНЦПЗ» ООР від 10.03.2024, відповідно до якого працівниками поліції були виявлені в ОСОБА_1 ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, а саме: дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло,непреродня блідість шкіри, тремтіння пальців рук.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебував та на вимогу поліцейського фактично своїми діями та поведінкою відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що факт відмови від проходження процедури на виявлення стану наркотичного сп`яніння не було зафіксовано, тому прийняте рішення є таким, що необґрунтовано всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини справи. Напроти ОСОБА_1 неоднаразово звертався до працівників поліції, щодо бажання пройти огляд на стан сп`яніння , але ж поліцейськими було відмовлено, через те, що вже складено протокол за відмову від проходження освідування, на думку суду є такими, що не відповідають наявним матеріалам справи, адже з наявного в матеріалах відеозапису чітко вбачається, що працівниками поліції було зафіксовано чітку відмову ОСОБА_1 ( 00:32:00 відеозапису наявного в матеріалах справи), тому такі обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не було дотримано встановленого законом порядку огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, а тому вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена належними та допустимими доказами, а обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення поза розумним сумнівом не мають свого підтвердженнятак як на думку суду спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 внаслідок порушення вимог ПДР України, у вигляді непристебнутого паска безпеки був зупинений працівниками поліції, в ході з`ясування обставин було встановлено, що останній вживає лікарський препарат гідазепам, а також те, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під дією лікарських препаратів, з метою з`ясувавння стану сп`яніння останній з початку погодився пройти процедуру освідування в медичному закладі , але в ході складання відповідних документів заявив чітку відмову на проходження процедури освідування, внаслідок чого відносно ОСОБА_2 було складено адміністративні матеріали. Також ці обставини підтверджуються направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КМП «ООНЦПЗ» ООР від 10.03.2024 та протоколом про адміністративне правопорушення відповідно до якого ОСОБА_1 поставив свій влачноручний підпис, що підтверджує його ознайомлення з адміністративними матеріалами.

Доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи не є слушним, не відповідає обставинам справи, а саме відеозапису з боді камери поліцейського та направленням на освідування, що в сукупності підтверджує склад адмністративного праворушення визначений в протоколі про адміністративне правопорушення.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що інших доказів, які б підтверджували обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення в матеріалах справи не міститься, а наявні докази, на які посилається суд першої інстанції, слід оцінювати виключно як припущення посадових осіб Управління патрульної поліції, є недостатніми для обґрунтування його вини за критерієм «поза розумним сумнівом» є такими, що не заслуговуть на задоволення та спростовуються наявними доказами у справі.

В даному випадку ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 ніщо не перешкоджало пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку та підтвердити свої твердження про відсутність наркотичного сп`яніння.

Крім того, як вбачається із відеозапису, поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому відмовляючи від проходження огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння , або перебування ОСОБА_1 під лікарськими препратами, тому останній діяв умисно та в повній мірі розумів наслідки своїх дій.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_2 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 10 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 24 червня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький