Справа
№ 489/8223/24
№3/489/2879/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у відкритому судовому засіданні стосовно протоколу про адміністративне правопорушення про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за діяння передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі- КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

21.09.2024 р. о 18:00 год. військовослужбовець ОСОБА_1 у місці дислокації підрозділу військової частини, перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 до суду з`явився. Проти протоколу заперечував. Надав до суду виписку з лікарні, що за день до цього в нього виривали зуб і на наступний день він відчував себе погано, тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в якому його звинуватили огульно, через кровотечу з щелепи після операції і погане самопочуття. Надав позитивну службову характеристику.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, а саме: розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Як вбачається з протоколу та акту службового розслідування з якими ОСОБА_2 не згоден, і з якого почалася перевірка особового складу на стан сп`яніння, об`єктивних доказів на участь ОСОБА_1 у розпиванні спиртних напоїв не встановлено, в день напередодні у нього було проведена стоматологічна операція, характеризується по службі виключно позитивно, історія подібних правопорушень стосовно нього відсутня, пояснив, що виконував бойові завдання три тижні поспіль і як правило протягом нічного часу, тому почервоніння очей і тремтіння пальців рук саме цим і пояснюється.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За такого, суд вважає не доведеною вину ОСОБА_1 у скоєнні даного правопорушення, оскільки з сукупністю встановлених обставин випливає, що при відмові у проходженні на стан сп`яніння, той посилався на обставини (стан здоров`я), що суд вважає поважними. Ці ж обставини викладені ОСОБА_1 були зафіксовані від нього встановлені при збору матеріалів та складанні власне протоколу, є послідовними.

Згідно із ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З огляду на зазначене, провадження у цій справі слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності доведеності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки суду не надані належні, достовірні докази вчинення останнім складу адміністративного правопорушення, який йому інкримінується.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів.

Суддя Д.Г. Губницький