ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/3945/24

Пров. №3/766/4244/24

19.12.2024 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рябцева М.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний код не встановлено, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 08.03.2024 року о 15.55 год. в м. Херсоні, по вул. Бериславське шосе, керував транспортним засобом Opel Omega , держномер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп?яніння.

ОСОБА_1 в судові засідання 09.04.2024, 30.04.2024, 23.05.2024, 18.06.2024, 14.08.2024, 10.09.2024, 17.10.2024, 27.11.2024, 19.12.2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Херсонського міського суду Херсонської області, а також шляхом отримання SMS-повідомлень на номер телефону, зазначених в матеріалах адміністративного протоколу, про що свідчить довідка про отримання СМС - повідолмень. Неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням на військовій службі, з необхідністю укладення договору з захисником, з зазначенням про можливість подальшого розгляду справи в режимі відеоконференції. На останнє судове засідання 19.12.2024 року в чергове подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням у відрядженні як військовослужбовець ЗСУ в районі м. Угледар Донецької області.

Захисник ОСОБА_2 в судові засідання: 23.05.2024, 18.06.2024, 14.08.2024, 10.09.2024, 17.10.2024, 19.12.2024 року не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, також неодноразово подавала клопотання про відкладення розгляду справи для необхідності ознайомлення з матеріалами справи, хворобами, зайнятістю в інших судових засіданнях. В судовому засіданні 27.11.2024 року заперечила щодо протоколу про адміністративне правопорушення, зазначивши, що зазначений протокол був складений з порушенням законодавства, ОСОБА_1 не було розяснено його прав, не запропоновано проїхати до лікарні, поліцейські не зазначили причину зупинки автомобілю. В судовому засіданні просила відкласти розгляд справи задля необхідності підготовки письмових заперечень, а також можливості забезпечення відеоконференції з ОСОБА_1 в наступному судовому засіданні, а також задля ознайомлення з відеоматеріалами, які додані до протоколу. В наступне судове засідання 19.12.2024 року, будучи належним чином повідомленою про дату судового засідання, направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що хворіє та в цей день планує проходити обстеження, доказом чого доклала лист - огляд ортопеда - травматолога, в якому зазначено рекомендування про амбулаторне лікування з подальшим спостереженням та лікуванням у ортопеда - травматолога та сімейного лікаря в поліклініці.

На підтвердження знаходження на лікуванні жодного разу стороною захисту не було надано оригіналу чи копії листків непрацездатності, через що суд був позбавлений можливості упевнитися в їх справжності, належності та достовірності. Крім того, перебування особи на амбулаторному лікуванні не перешкоджає можливості прийняти участь в режимі відеоконференції, чим захисник не скористався.

На думку суду така кількість клопотань про відкладення розгляду справи свідчить про зловживання своїми правами зі сторони ОСОБА_1 та його захисника.

ОСОБА_1 та його захиснику Гудзловенко С.П. було надано достатньо часу (з 15 березня 2024 року) як для можливості прийти на слухання справи, подачі заперечень проти протоколу, чого зроблено не було, їм було достеменно відомо про дату та час розгляду справи. Крім того, ані ОСОБА_3 , ані його захисник Гудзловенко С.П. не реалізували своє право на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Вимогами ч. 1 ст. 268 КУПАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Законодавством КУпАП встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований стеттею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див. рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього. Крім того, неявка особи, що притягується до адміністративної відповідальності не може бути способом уникнення стягнення, визначеного санкцією відповідної статті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 600804 від 08.03.2024 року в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, а також засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння за яким було зафіксована відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , та відображені виявлені ознаки алкогольного спяніння у водія;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 08.03.2024 року, в якому зазначено виявлені ознаки алкогольного спяніння у водія;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , в якому він зазначив, що йому було передано права керування автомобілем Опель Омега, держномер НОМЕР_1 у зв`язку з відстороненням від права керування автомобілем ОСОБА_1 ;

-довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами;

- відеофайлами з нагрудних відео реєстраторів поліцейських, якими підтверджено обставини, за яких вбачається рух автомобілю Опель Омега, держномер НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції було зупинено автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування, поліцейськими було вивлено ознаки алкогольного спяніння у водія, та було запроповано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестер «Драгер», або в найближчому медичному закладі в передбаченому законом порядку. Спочатку водій погодився пройти медичний огляд на місці за допомогою алкотестеру "Драгер", також погоджувався, що вживав алкогольні напої вчора. Працівники поліції зазначають, що тоді будемо чекати Драгер. Після деякого часу очікування ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного спяніння як на місці так і в найближчому едичному закладі. (1 год 35 хвил.) Після чого працівниками поліції було чітко, зрозуміло роз`яснено, що у разі відмови від проходження медичного огляду в передбаченому законом порядку відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп?яніння.

Наведені докази узгоджуються між собою та є достатніми для підтвердження вчинення ОСОБА_1 викладеного правопорушення, яке полягає саме у відмові у проходженні огляду.

Пункт 2.5. ПДР України покладає на водія певний обов`язок, а саме: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Дії поліцейських в наведеній ситуації в першу чергу регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. До ознак алкогольного сп`яніння віднесено: запах алкоголю з порожнини рота; тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. (п. 3 розділу І Інструкції).

Так з вищевикладених доказів вбачається, що поліцейськими були встановлені відповідні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя, що в свою чергу мало своїм наслідком законну вимогу про проходження медичного огляду на встановлення алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи викладене, необхідно враховувати таке:

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія(судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, судом не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу, та підтвердженими відеозаписом, що було зафіксовано працівниками поліції під час складання протоколу.

Досліджений відеозапис, зроблений з нагрудних відеокамер відображає із достатньою повнотою обставини, за яких співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності до процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду.

Отже, встановлені судом обставини на підставі оцінки доказів, а саме протоколу, направлення, відеозапису з місця події, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 тому, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння відповідно до встановленого порядку огляду, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього Руху.

Доводи захисника щодо незаконості зупинки транспортного засобу та не роз`яснення водію ОСОБА_1 прав та можливість проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в лікарні суд відхиляє, оскільки відеозаписом, зафіксованим з боді-камер поліцейських вбачається, що працівниками поліції були роз`яснені водію ОСОБА_1 його права, також роз`яснено необхідність проходження медичного огляду на місці чи в лікарні. Відеозаписом також зафіксовано, що працівник поліції під час зупинки роз`яснював причину зупинки автомобілю: не включення сигналу повороту. При цьому спочатку водій автомобілю Опель Омега не виконав вимоги поліцейського про зупинку та продовжив рух. В протоколі також міститься підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав.

Враховуючи викладене вище та правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2ст.4 Закону України "Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл./Херсон обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяМ. С. Рябцева