Справа № 463/2490/24 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/811/897/24 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Гриб Н.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 17 травня 2024 року, -

встановив:

постановою Личаківського районного суду м. Львова від 17 травня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, з конфіскацією предметів торгівлі: 9 пачок табаку до кальяну (BUTА) WATER MELON; 3 пачки табаку до кальяну (BUTА) CHRRY; 4 пачки табаку до кальяну (BUTА) BERRY; 9 пачки табаку до кальяну BUTА GUMMINT; 5 пачок табаку до кальяну BUTА LEMON MINT; 2 пачки табаку до кальяну BUTА LEMON ICE MINT; 5 пачок табаку до кальяну BUTА LIME; 2 пачки табаку до кальяну BUTА LIMONCELLO; 2 пачки табаку до кальяну BUTА GRAPE MINT; 2 пачки абаку до кальяну BUTА MELOMANIA; 2 пачки табаку до кальяну BUTА AVRICOT GARDEN; 5 пачок табаку до кальяну BUTА GRAPEFRUT; 2 пачки табаку до кальяну BUTА PINTAPPLE; 2 пачки табаку до кальяну BUTА WATERMELON; 9 пачок табаку до кальяну BUTА з різними смаками; 37 пачок ELFBAR з різними смаками; 22 пачки NORD з різними смаками; 28 баночок рідини для електронних сигарет емкістю 10мл. кожна баночка із різними смаками, 27 банок рідини для електронних сигарет ємкістю 30 мл. з різними смаками; одну пачку ELF BAR. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 20 березня 2024 року близько 19:40 год. за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 64, будучи продавцем в магазині «VAPE SHOP», що за адресою м.Львів, вул. Пасічна,64, здійснював торгівлю (продаж) для виготовлення рідин для електронних сигарет «Chaser» 10 мл місткість нікотину 50 мг, що використовується в електронних сигаретах без марки акцизного збору, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

На таку постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та поновити такий строк, постанову Личаківського районного суду м. Львова від 17 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування причин пропуску строку покликається на те, що повний текст оскаржуваної постанови надісланий йому через додаток «Дія» 27 травня 2024 року (прочитана 30 травня 24 року), цього ж дня була виготовлена та надіслана для оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень та стала доступною для оприлюднення 29 травня 2024 року, тобто через 2 дні з моменту завершення строку оскарження цієї постанови. Отже, якщо навіть припустити, що днем ознайомлення із змістом постанови є день його отримання у нього були відсутні об`єктивні можливості для оскарження судового рішення у цей же день.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд першої інстанції не з`ясував всі обставини, що мають значення для справи, чим допустив неповноту судового розгляду.

Стверджує, що суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.156 КУпАП, може бути лише виключно суб`єкт господарювання.Оскільки він не є суб`єктом господарювання, тому і не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов до безпідставних висновків, про те що він є продавцем, а отже і суб`єктом господарювання і не досліджував чи товар, вилучений згідно протоколу про адміністративне правопорушення належить ОСОБА_1 чи суб`єкту господарювання.

Наголошує, що він не здійснював дій, які вказано у протоколі і ставляться йому у вину. А у протоколі та в доданих до нього матеріалах відсутні будь-які об`єктивні дані, які б засвідчували факт продажу товару ОСОБА_1 , чи факт здійснення ним торгівлі (системних продаж), а також засвідчували, що вилучені товари є підакцизними товарами. В матеріалах справи відсутній висновок експерта, іншого фахівця, який має необхідні знання для визначення, що вказані товари є підакцизними в розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Відтак апелянт наголошує, що матеріали справи не містять доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, окрім відомостей із протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту працівника поліції, відсутні докази на підтвердження факту роздрібної торгівлі підакцизними товарами саме ОСОБА_1 .

Наголошує, що судом першої інстанції не враховано його доводи про те, що працівники поліції не вилучали виручку за ніби то проданий товар, оскільки ніякої виручки не було. Також, на думку апелянта, суд першої інстанції проігнорував належність та достовірність як доказу скріну із за стосунку «Приват 24» (а.с.5), оскільки такий скрін не може вважатись належним доказом продажу ОСОБА_1 товару, який на думку дільничого є товаром без марок акцизного податку, адже в такому скріні взагалі не вказано, що саме придбали, не вказано, що придбано саме товар з вмістом нікотину і саме вмістом нікотину 50 мг.

Наголошує, що пояснення, яке долучено до матеріалів не може бути належним, достатнім, допустим та достовірним доказом, оскільки таке пояснення було написано власноручно дільничим не з його слів, а те, що поліцейський захотів написати, а вимоги ст.63 Конституції України йому не роз`яснили.

Вважає, що вул. Пасічна,64, де знаходиться магазин належить до території обслуговування Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області, тому стверджує, що працівники Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області не мали правових підстав для складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення встановивши, що ОСОБА_1 здійснював продаж саме підакцизних товарів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення не подавав, що не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги у його відсутність. Крім того, представник ОСОБА_1 адвокат Гриб Н.П. не заперечила про розгляд апеляційної скарги у відсутність її довірителя.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Гриб Н.П., про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Щодо пропуску строку апеляційного оскарження, то апеляційний суд вважає, що оскільки оскаржувану постанову винесено без участі ОСОБА_1 , матеріали справи не містять доказів його належного повідомлення про судове засідання на 17 травня 2024 року, а також доказів скерування ОСОБА_1 оскаржуваного судового рішення, то такий строк пропущено із поважних причин, відтак його слід поновити.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна особа в його вчиненні.

За змістом ч.1 ст.156 КУпАП адміністративна відповідальність за даною нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом ( крім випадків застосування принципу мовчазної згоди ).

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в таких формах: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди); надання суб`єктом господарювання дозвільному органу або адміністратору недостовірної інформації щодо відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративні правопорушення серії ВАД №553581 від 20 березня 2024 року, долученим до протоколу відеозаписом, рапортом працівника поліції, письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, у письмових поясненнях ОСОБА_1 визнав вину повністю, що ствердив власноручним підписом. Апеляційні доводи про те, що пояснення написані дільничим іеспектром апеляційний суд оцінює критично, оскільки у таких письмових поясненням сам ОСОБА_1 зазначив: «пояснення з моїх слів записано вірно і мною прочитано». Крім того будь-який зауважень на протокол про адміністративне правопорушення чи незгоду із даними, що містяться у ньому ОСОБА_1 не подавав.

Тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Інші апеляційні доводи дублюють доводи письмових пояснень ОСОБА_1 , викладених у клопотанні про закриття провадження, які були предметом розгляду судом першої інстанції і з приводу яких надана обґрунтована оцінка, з якою погоджується і апеляційний суд.

Згадана позиціє повністю угзоджується із практикою Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушниці, ступеня її вини та в межах санкції ч.1 ст. 156 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу особи,яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

ПостановуЛичаківського районного суду м. Львова від 17 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.МАЛІНОВСЬКА - МИКИЧ