ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 Справа №607/6171/24 Провадження №3/607/3115/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу, яка надійшла з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , працюючої головним економістом в ПАТ «КБ «Акорд Банк»,

за ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території навчального закладу, а саме, ТЗОШ № 7, що по вул. Юності в м. Тернополі, систематично в період часу з 08.10.2023 по 14.02.2024 вчиняв булінг фізичного та психологічного характеру відносно учасників освітнього процесу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок чого була заподіяна шкода психічному здоров`ю останніх. Остання подія мала місце 14.02.2024 о 17 год 00 хв на території ТЗОШ № 7 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а остання подія відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мала місце 05.02.2024 о 16 год 00 хв на території ТЗОШ № 7, внаслідок чого малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак не досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, а тому до відповідальності притягується його мати ОСОБА_1 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення визнала частково та пояснила, що дані факти мали місце у 2023 році, однак їх не було 2024 року.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду надала показання, що вона працює соціальним педагогом даної школи та пояснила, що у 2023 році з ОСОБА_6 була проведена профілактична бесіда щодо недопущення подібних ситуацій, однак щодо фактів вчинення ним булінгу у 2024 році їй невідомо.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду надала показання, що вона працює вчителем англійської мови даної школи та пояснила, що зі слів матері ОСОБА_1 відбулося побиття її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак щодо фактів вчинення ОСОБА_6 булінгу у 2024 році їй невідомо.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду надала показання, що вона працює класним керівником даної школи та пояснила, що у 2024 році відносно ОСОБА_9 скарг від батьків та дітей не було.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та показання свідків, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ч. 3 ст. 173-4 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 311814 від 12.03.2024, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення; письмовими заявами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 20.02.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 21.02.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 23.02.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 від 26.02.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_8 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 23.02.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.03.2024; письмовими заявами ОСОБА_16 від 13.02.2024; доповідними записками ОСОБА_7 від 13.02.2024, ОСОБА_8 від 14.02.2024, ОСОБА_16 від 05.02.2024.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинене адміністративне правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що в діяннях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, тобто, діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному та фізичному насильстві, що вчиняються стосовно малолітньої особи, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітніми, яке тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють.

Згідно ст. 23 КУПАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно винна у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність, але з урахуванням обставин справи, суд вважає застосувати ст. 22 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, а адміністративну справу за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП закрити, оскільки діяння, вчинене ОСОБА_1 містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, при цьому, суд врахував визнання її вини, ту обставину, що вона усвідомила протиправність своєї поведінки та є підстави вважати, що в подальшому не буде скоювати правопорушень, а також, відсутні обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 22, ч. 3 ст. 173-4, ст. 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяО. М. Вийванко