Справа № 163/121/24 Провадження №33/802/289/24 Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю представника митниці Крижановської О.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Бохонковича Василя Євгенійовича на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 07 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР», (РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 190007 (сто дев`яносто тисяч сім) гривень 19 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він як керівник ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» під час митного оформлення товарів «автомобілі вантажні марки RENAULT» за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ від 16.01.2023 №UA205050/2023/006151, від 16.01.2023 №UA205050/2023/006144, від 25.01.2023 №UA205170/2023/001903, від 20.01.2023 №UA205170/2023/001382 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в загальній сумі 190007,19 гривень шляхом заявлення в митних деклараціях неправдивих відомостей щодо країни походження товарів та надав з цією метою митному органу сертифікати з перевезення товару EUR.1 №А761012 від 09.01.2023, №А761014 від 09.01.2023, №А761114 від 16.01.2023, та №А761169 від 18.01.2023, що містять такі відомості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України.

Не погодившись із таким судовим рішенням захисник особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвокат Бохонкович В.Є. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. В обґрунтування поданої апеляційної скарги звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , як керівник ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» жодних дій спрямованих на звільнення від сплати митних платежів задекларованого товару, не вчиняв, а митним органом не надано належних та допустимих доказів фальсифікації поданих до митного контролю документів. Крім того, митний орган не зробив запитів в адресу відправника товару, через, що на думку сторони захисту безпідставно надав перевагу у доказовій силі документам Республіки Словаччина, а ніж поданим до митного оформлення. Разом з тим, зазначає, що сам товар випущений у вільний обіг та його результати у встановленому порядку не оспорені і не скасовані. Також, звертає увагу на те, що митним органом було допущено процесуальні порушення, оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про складання протоколу про порушення митних правил та розгляду справи по суті.

В апеляційний суд 26 червня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, будь яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подавав.

Разом з тим, захисник ОСОБА_1 адвокат Бохонкович В.Є. будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи телефонограмою (а.с. 129) в судове засідання 26 червня 2024 року також не з`явився, і при цьому ним жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду також не подавалося.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення ч.4 ст.526 МК України, апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_1 та його захисник Бохонковича В.Є.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши представника митниці ОСОБА_2 , яка скаргу вважає безпідставною та просила залишити її без задоволення, а судове рішення, - без змін, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.485 МК України, вищевказаних вимог закону дотримався.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Суддя в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них належну юридичну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Доводи сторони захисника щодо непричетності ОСОБА_1 до вчинення вказаного правопорушення є безпідставними та спростовуються сукупністю доказів у справі, а саме: протоколом про порушення митних правил від 30.11.2023 № 0444/20500/23; митними деклараціями типу ІМ40ДЕ від 16.01.2023 №UA205050/2023/006151, від 16.01.2023 №UA205050/2023/006144, від 25.01.2023 №UA205170/2023/001903, від 20.01.2023 №UA205170/2023/001382, сертифікатами про походження товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) №А761012 від 09.01.2023, №А761014 від 09.01.2023, №А761114 від 16.01.2023, та №А761169 від 18.01.2023, та іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Статтею 485 МК України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до положень статті 485 МК України вбачається, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

За змістом статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення (далі КУпАП) визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Згідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частини п`ята, шоста статті 264 МК України).

Склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Таким чином, зовнішній прояв винного, протиправного діяння, передбаченого статтею 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Як встановлено, місцевим судом, 16, 20 та 25 січня 2023 року ОСОБА_1 як директор ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» через декларанта ТОВ «ВЕСТ БРОК КОМПАНІ» ОСОБА_3 посадовим особам митних постів «Луцьк» та «Ковель» Волинської митниці до митного оформлення подав електронні митні декларації типу ІМ40ДЕ №UA205050/2023/006151, №UA205050/2023/006144, №UA205170/2023/001382, №UA205170/2023/001903 та товаросупровідні документи, відповідно до яких в митному режимі «імпорт» з компанії UAB «AUTOLAPAS» (Литва) в адресу ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» (м.Луцьк) слідував товар «автомобілі вантажні марки RENAULT» (а.с.24-43).

У цих митних деклараціях в графі 36 заявлена преференція за кодом 410 при сплаті мита за митне оформлення вищевказаного товару (автомобілів).

Підставою для заявлення такої преференції слугували сертифікати з перевезення товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) №А761012 від 09.01.2023, №А761014 від 09.01.2023, №А761114 від 16.01.2023, та №А761169 від 18.01.2023.

З урахуванням цієї преференції за цими чотирма деклараціями були сплачені митні платежі в загальній сумі 324619,08 гривень.

З отриманої в порядку міжнародної допомоги від уповноваженого органу Республіки Словаччини інформації встановлено, що сертифікати з перевезення товару EUR.1 №А761012 від 09.01.2023, №А761014 від 09.01.2023, №А761114 від 16.01.2023, №А761169 від 18.01.2023 є фіктивними, у зв`язку із чим зроблено висновок, що вони не є дійсними доказами походження в розумінні Протоколу І до Угоди про асоціацію між ЄС та її державами-членами з однієї сторони та Україною з іншої сторони, зі змінами, внесеними Додатком І до Регіональної конвенції про Пан-Євро_Середземноморські проференційні правила походження (а.с.9-23).

У зв`язку з такою інформацією в.о. начальника управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської митниці у доповідній записці від 13.10.2023 №7.3-15-03/325 надала висновок про те, що сертифікати з перевезення товару EUR.1 №А761012, №А761014, №А761114, №А761169 не можуть бути підставою для застосування преференційного режиму вільної торгівлі до задекларованих товарів, через що сплаті до державного бюджету за цими деклараціями додатково підлягають митні платежі в загальній сумі 190007,19 гривень, з яких:

- за МД №UA205050/2023/006151 - 52187,65 грн, у тому числі мито 43489,71 грн, ПДВ 8697,94 грн;

- за МД №UA205050/2023/7,65 грн, у тому числі мито - 43489,71 грн, ПДВ 8697,94 грн;

- за МД №UA205170/2023/001903 - 52433,83 грн, у тому числі мито - 43694,86 грн, ПДВ 8738,97 грн;

- за МД №UA205170/2023/001382 - 33198,06 грн, у тому числі мито - 27665,05 грн, ПДВ 5533,01 грн.

На дату подання митних декларації директором ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» був ОСОБА_1 , що доводиться обліковою карткою суб`єкта ЗЕД.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару.

Документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару (ч. 1 ст. 41 МК України).

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч. 3 ст. 41 МК України).

З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає, що місцевим судом було обґрунтовано взято до уваги отриману в порядку міжнародної допомоги від уповноваженого органу Республіки Словаччини інформацію, що сертифікати з перевезення товару EUR.1 №А761012 від 09.01.2023, №А761014 від 09.01.2023, №А761114 від 16.01.2023, №А761169 від 18.01.2023 є фіктивними, у зв`язку із чим зроблено висновок, що вони не є дійсними доказами походження в розумінні Протоколу І до Угоди про асоціацію між ЄС та її державами-членами з однієї сторони та Україною з іншої сторони, зі змінами, внесеними Додатком І до Регіональної конвенції про Пан-Євро_Середземноморські проференційні правила походження.

Доводи сторони захисту, що надана інформація уповноваженого органу Республіки Словаччини є неналежним та недопустимим доказом, були предметом розгляду суду першої інстанції, який перевіривши їх прийшов до правильного висновку, що відповідь митного відділу фінансової дирекції Словацької Республіки здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, який складений і видавався службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі, з чим погоджується і апеляційний суд.

Не вчинення митним органом запиту на адресу самого експортера товару жодним чином не спростовує вищенаведену відповідь уповноваженого органу Словацької Республіки.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що фактичні обставини справи свідчать, що заінтересованим з економічної точки зору у здійсненні поставки товару із використанням сертифікатів про походження товару форми EUR.1 було саме очолюване ОСОБА_1 підприємство ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР».

Крім того, загальна сума митних платежів, яка підлягає доплаті до Державного бюджету України є значною, що додатково свідчить про наявність економічної заінтересованості, тобто умислу ОСОБА_1 на здійснення поставки такого товару із використанням фіктивних сертифікатів.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 , як керівника ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР», який під час митного оформлення товарів «автомобілі вантажні марки RENAULT» за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ від 16.01.2023 №UA205050/2023/006151, від 16.01.2023 №UA205050/2023/006144, від 25.01.2023 №UA205170/2023/001903, від 20.01.2023 №UA205170/2023/001382 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в загальній сумі 190007,19 гривень шляхом заявлення в митних деклараціях неправдивих відомостей щодо країни походження товарів та надав з цією метою митному органу сертифікати з перевезення товару EUR.1 №А761012 від 09.01.2023, №А761014 від 09.01.2023, №А761114 від 16.01.2023, та №А761169 від 18.01.2023, що містять такі відомості, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 485 МК України.

Крім того, не заслуговують на увагу і доводи сторони захисту про те, що Волинською митницею було допущено процесуальні порушення, а саме, те, що ОСОБА_1 не був належно повідомлений про складання протоколу про порушення митних правил та розгляду справи по суті, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч.9 ст. 494 МК України якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Згідно до ч.10 ст. 494 МК України протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 двічі викликався на Волинську митницю для вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил на наявні у неї в розпорядженні три адреси, у тому числі на зазначену в заяві його захисника адресу (вул. Привокзальна, 13-А, м. Луцьк) та місця знаходження ТОВ «ОЛЛ ВЕСТ КАР» (вул. Дубнівська, 22-Б, м. Луцьк).

У такий же спосіб ОСОБА_1 був надісланий складений протокол про порушення митних правил, що узгоджується із вищенаведеними положеннями ст.494 МК України.

Таким чином, порушень процесуальних прав ОСОБА_1 , у тому числі права на захист, апеляційним судом не встановлено, про що також свідчить вступ у справу його захисника адвоката Бохонковича В.Є., який у надісланих письмових поясненнях на адресу суду першої інстанції висвітлив захисну позицію.

Усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки вони перевірялись місцевим судом, який дав їм правильну юридичну оцінку, а на думку апеляційного суду зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства, і фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст.485 МК України шляхом закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, на що вказує сторона захисту в своїй апеляції, немає.

Постанова судді є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КУпАП, а підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП та ст.ст. 458, 485 Митного кодексу України, Волинський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Бохонковича Василя Євгенійовича залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 07 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк