Номер провадження: 33/813/2102/24
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н. Л.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу захисника Івановського В.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 18.07.2024 відносно:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, (РНОКПП НОМЕР_1 ), працюючої на посаді директора ТОВ «ОКТРЕЙД» зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

-про накладення стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 2 768 108 грн, також стягнуто судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Івановський В.В. вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною з таких підстав:

- відповідно до контракту № 0410/2022 укладеного 04.10.2022 ТОВ «ОКТРЕЙД» зобов`язалась поставити вантаж у вигляді соняшника, урожаю 2022 на користь OIG Trade Inc. При цьому, п. 7 Договору передбачено, що портом вивантаження с порт Варна респ. Болгарія, або порт Мармара, респ. Туреччина. Аналогічні умови були передбачені і контрактом №0710/2022. Додатковими угодами до вказаних контрактів, було обумовлена не здійснення покупцем реекспорту даного товару на ринки третіх країн без попереднього письмового дозволу Міністерства економіки та європейської інтеграції України. Покупець зобов`язався подати продавцю інформацію щодо здійснення перепродажу товару, а продавець зобов`язався передати таку інформацію компетентним органам України. Разом з тим, покупець товару, всупереч укладеній додатковій угоді не надав ТОВ «ОКТРЕЙД» інформацію щодо перепродажу товару, а відтак будучи впевненою у добросовісності дії контрагента, ОСОБА_1 не мала умислу на вчинення зазначеного правопорушення. Відсутність умислу на поставку товару в державу, що не є учасником Угоди про вільну торгівлю, підтверджується також і доданими документами, а саме фітосанітарним сертифікатом із зазначенням кінцевого пункту призначення Болгарія, а не республіки Туреччина. Крім того, згідно з наданих контрактів, вбачається, що оплата за проданий товар здійснюється протягом 48 годин з дня надання продавцем товаросупровідних документів, а відтак після отримання оплати, зобов`язання є виконаним. Згідно з п. 6.3. контрактів, коносамент вважається підтвердженням постачання. Таким чином, після надання покупцю коносаменту, будь-які зобов?язання вважаються виконаними. Вказане свідчить про відсутність ані права, ані можливості дослідити фактичне доставлення товару в порт призначення;

- надане митним органом листування з компетентними органами респ. Болгарія не підтверджує обставини справи. Відсутність фактичного перебування юридичної особи за місцем своєї реєстрації не має наслідком відповідальність за ст. 485 МК України, оскільки декларант керується офіційними, а не фактичними даними щодо місця розташування юридичної особи;

- дані щодо відсутності вивантаження товару на території респ. Болгарія, не можуть мати наслідком відповідальність передбачену ст. 485 МК України, оскільки не підтверджують обізнаність ОСОБА_1 про вищезазначені обставини. Крім того, до протоколу наданий неофіційний документ, без офіційного перекладу українською мовою. Матеріали справи не містять доказів, на які посилається компетентний орган республіки Болгарія, а тому докази мають опосередкований характер, та не можуть враховуватися під час розгляду справи.

З огляду на викладені обставини захисник ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду від 18.07.2024 та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

У судове засідання апелянт та представник митниці не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, із жодними клопотаннями не зверталися, у зв`язку з чим апеляційний вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України (далі МК України), завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показами свідків, а також іншими документами.

При цьому, відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст. 485 МК України передбачає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Так, як вбачається із матеріалів, які надані апеляційному суду, 31.08.2023 Одеською митницею, за вхід. № 19914/4, отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 29.08.2023 за №26/26-04/7.10/2247 щодо отримання відповіді митних органів респ. Болгарія на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при вивезенні з митної території України товару «насіння соняшнику» підприємством ТОВ «ОКТРЕЙД» ().

Відповідно інформації з АСМО «Інспектор», ТОВ «ОКТРЕЙД» (, зареєстроване: Україна, 65031, м. Одеса, вул. Хімічна, Буд 1/27) було подано до оформлення МД типу ЕК10ДР від 18.10.2022 та 21.10.2022 за №22UA13U2 та №22UA55U9, товар «насіння соняшнику» відповідно контракту від 04.10.2022 за №0410/2022, та контракту від 07.10.2022 за №0710/2022 які були укладені між ТОВ «ОКТРЕЙД» та OIG TRADE INC. (США), країна отримувач за вищевказаними МД - Болгарія, т/х «LOYGA» та «MILA».

За результатом розгляду листа Держмитслужби, а також опрацювання документів, які надійшли від митних органів респ. Болгарії встановлено, що Болгарська компанія «BUDZHAK 22» OOD, реєстраційний номер 206864338 була зареєстрована 16.03.2022, однак в митних інформаційних системах не було знайдено жодних даних щодо товару «насіння соняшнику», випущеного у вільний обіг даною болгарською компанією.

Відповідно даним «Морського єдиного вікна» за період з 17.10.2022 по 25.07.2023, моторне судно «MILA» не швартувалось в портах в межах митного територіального директорату Варна.

Стосовно моторного судна «LOYGA» було встановлено, що 17.02.2023 воно швартувалось в терміналі Варна-Захід. Зазначене судно було завантажене товаром «гранітний гравій авт», транспортованим з респ. Туреччини. Після розвантаження судно «LOYGA» було завантажене товаром «SODIUM CARBONATE LIGHT IN BAGS», призначеним до респ. Туреччина. Судно відбуло з порту ОСОБА_3 02.03.2023.

Разом з тим, представники уповноваженого митного органу респ. Болгарія вказали на те, що болгарська компанія «BUDZHAK 22» OOD не була знайдена за своєю офіційною адресою.

Згідно інформації із застосунку Магіnе Тгаffіс та аналізу маршруту руху т/х «LOYGA» та «MILA» на які було відвантажено товар «насіння соняшнику» за вказаними МД, встановлено, що дані судна під час виходу з м/п «Орлівка» Одеської митниці кінцевим пунктом призначення була Туреччина, що може свідчити про порушення умов прямого транспортування згідно ст. 13 Протоколу 1 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.

3 огляду на вищевикладене, у зв`язку з наданою відповіддю митних органів Республіки Болгарії, в якій вказано, що компанія «BUDZHAK 22» OOD, яка була вказана як отримувач партії товару «насіння соняшнику» за вказаними МД не отримувала даного товару (у митних органах відсутня інформація стосовно імпорту вказаної партії товару), є підстави вважати, що були порушені умови угоди про вільну торгівлю.

У зв`язку з тим, що преференційний товар не був доставлений до місця призначення, країн ЄС, це є прямим порушенням умов прямого транспортування, а отже, до товару не може бути застосовано тарифну преференцію зі сплати вивізного (експортного) мита за кодом «410».

На підставі аналізу матеріалів справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою з огляду на такі обставини.

Так, преференція зі сплати вивізного (експортного) мита за кодом «410» застосовується до товарів, що вивозяться з України відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі-Угода) (ст. 31 Угоди, додаток І-С до глави 1 Розділу IV «торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (графік скасування вивізного (експортного) мита). Під дію цієї Угоди підпадають товари, що походять з однієї з Договірних Сторін і ввозяться в інші договірні Сторони, за умови подання одного з документів, що підтверджують походження, визначених у ст. 15 Доповнення 1 до Регіональної Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження (далі Конвенція), яким встановлюються правила преференційного походження в рамках Угоди.

Відповідно до ст. 12 Доповнення 1 до Конвенції, яким встановлюються правила преференційного походження в рамках Угоди, преференційний режим, передбачений цією Угодою, застосовується лише до товарів, які виконують умови цієї Конвенції, транспортованих безпосередньо між або через територію Договірних Сторін, в яких застосовується кумуляція відповідно до Статті 3.

В той же час, респ. Туреччина не є державою-членом Європейського Союзу, між Україною та респ. Туреччиною немає діючої угоди про вільну торгівлю, відповідно респ. Туреччина по відношенню до України не є Договірною Стороною.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду 1-ої інстанції з приводу того, що ТОВ «ОКТРЕЙД» () безпідставно використано преференцією «410», зі сплати вивізного (експортного) мита 3,6% за МД від 18.10.2022 та від 21.10.2022 за №22UA13U2 та №22UA55U9 та повинно було сплатити 10% ставки вивізного мита з вартості товару.

Загальна сума різниці нарахування митних платежів за вищевказаними МД складає 2 768 108 грн.

Відповідно до МД від 18.10.2022 та від 21.10.2022 за №22UA13U2 та №22UA55U9 відправником, продавцем та відповідальною особою за фінансове врегулювання є ТОВ «ОКТРЕЙД» ().

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватись як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч. 8 ст. 264 МК України).

Приписами ч. 1 ст. 266 МК України встановлено, що декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Кодексом, надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, у випадках, визначених Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X Кодексу.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом. Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України передбачає наявність прямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Апеляційний суд приходить до о переконання, що ОСОБА_1 повинна була допускати настання наслідків у виді відповідальності з огляду на те, що у контракті від 04.10.2022 за №0410/2022, та у контракті від 07.10.2022 за №0710/2022 які були укладені між ТОВ «ОКТРЕЙД» та OIG TRADE INC. (США), зазначено, що портом вивантаження є порт Варна. республіка Болгарія, або порт Мармара, респ. Туреччина.

Той факт, що респ. Туреччина не є державою-членом Європейського Союзу є загальновідомим, відтак, наявність таких умов у договорі, які передбачали відвантаження товару зокрема до респ. Туреччини потенційно могло свідчити про наявність перешкод для безумовного застосування преференції, у зв`язку з чим апеляційний суд відхиляє аргументи захисника з приводу того, що ОСОБА_1 будучи впевненою у добросовісності дій контрагента не мала умислу на вчинення правопорушення.

Апеляційний суд погоджується із доводами захисника з приводу некоректності висновків суду з приводу того, що неявка ОСОБА_1 може свідчити про бажання уникнути можливої відповідальності, оскільки стороною захисту були подані відповідні заперечення, однак зазначені обставини не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови та не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 зазначеного складу правопорушення.

Доводи захисника з приводу того. що відсутність фактичного перебування юридичної особи за місцем реєстрації не може мати наслідком відповідальність за ст. 485 МК України апеляційний визнає обґрунтованими, водночас зауважує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні порушень митних правил підтверджується сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи.

Перевіряючи доводи захисника з приводу того, що до протоколу був наданий неофіційний документ без офіційного перекладу, апеляційний суд зауважує, що зазначений документ містить відповідні реквізити, зокрема дату його складення, вихідний номер, прізвище перекладача. Більш того, фактично захисником не заперечує відомості, які викладені у зазначеному листі, зазначаючи про необізнаність ОСОБА_1 з фактом того, що покупець всупереч укладеній додатковій угоді не надав ТОВ «ОКИРЕЙД» інформацію щодо перепродажу товару.

Насамкінець, з огляду на те, що сутність преференції полягає у наданні відповідних переваг, які відображаються у зниженні митних платежів, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 , будучи зацікавленою у можливості застосування преференції повинна була вжити всіх заходів, спрямованих на дотримання вимог, встановлених для застосування преференцій.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відтак, переглянувши постанову суду 1-ої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, місцевий суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про порушення митних правил, дав цим обставинам належну оцінку, дослідив всі аргументи сторін та, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, дійшов правильного висновку про те, що митним органом надано достатньо доказів, що в діях останньої міститься склад вказаного правопорушення, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 471, 527, 529 МК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Івановського В.В., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.2024 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца