ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/2235/23 Головуючий 1 інстанції: Петрова Н.М.
Провадження №33/818/576/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

На зазначену постанову суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 22 лютого 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що судом першої інстанції розглянуто справу за його відсутності, в період з 06 червня 2023 року по 17 червня 2023 року перебував на лікарняному, копію оскаржуваної постанови отримав лише 20 лютого 2024 року.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, вважаю, що підстави для задоволення клопотання відсутні, виходячи з наступного.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився. ОСОБА_1 подав до Харківського апеляційного суду заяву про проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення без його участі, а тому апеляційний розгляд відбувся за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже, закон пов`язує строк внесення апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою отримання постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 07 червня 2023 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не був присутнім.

Однак про дату та час судових засідань ОСОБА_1 та захисник Устименко І.А. були обізнані, оскільки 15 травня 2023 року захисник Устименко І.А. подав до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні (а.с.12). Судове засідання було відкладено на 25 травня 2023 року.

25 травня 2023 року сторона захисту подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи (а.с.16). Судове засідання було відкладено на 07 червня 2023 року.

Захисник ОСОБА_2 особисто в приміщенні Ленінського районного суду м.Харкова розписався в розписці про те, що він повідомлений про дату наступного судового засідання призначеного на 09-30 год. 07 червня 2023 року (а.с.17).

06 червня 2023 року захисник Устименко І.А. подав до суду клопотання про направлення справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до Жовтневого районного суду м.Харкова для об`єднання та подальшого розгляду (а.с.18).

Зазначене свідчить, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був обізнаний про перебування справи про адміністративне правопорушення щодо нього на розгляді Ленінського районного суду м.Харкова.

28 липня 2023 року захисник ОСОБА_2 подав до Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу на постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження (а.с.28-33).

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 року, повернуто захиснику Устименку І.А. апеляційну скаргу на постанову судді Ленінського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 року, оскільки вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови не можна визнати поважними, а інших об`єктивних причин, які перешкоджали йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено(а.с.39-43).

Звернувшись 22 лютого 2024 року з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 року, ОСОБА_1 пропустив десятиденний строк на апеляційне оскарження.

Посилання ОСОБА_1 на розгляд справи за його відсутності, перебування на лікарняному з 06 червня 2023 року по 17 червня 2023 року, отримання 20 лютого 2024 року повного тексту оскаржуваної постанови, як на підставу вважати поважним пропуск строку на апеляційне оскарження, є необґрунтованими, оскільки останній та захисник ОСОБА_2 не були позбавлені можливості звернутися з апеляційною скаргою, будь яким процесуальним способом, у передбачений законом строк та в подальшому доповнити її.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п.27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Подаючи апеляційну скаргу після пропуску строку на апеляційне оскарження, сторона справи повинна навести достатні поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду у визначений КУпАП строк, а отже вплинули на право сторони реалізувати конституційні засади, які визначають право на оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п.41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява №23436/03).

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що строк на апеляційне оскарження пропущено із поважних причин, не підтверджено відповідними обставинами та належними доказами, клопотання не містить посилання на обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто такими, які не залежать від волевиявлення апелянта, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За вищенаведених обставин підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відсутні, оскільки відсутні поважні причини його пропуску.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 07 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 , а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня