ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/206/24 Справа № 708/111/24 Категорія: ч.5 ст.126 КУпАПГоловуючий у І інстанції Івахненко О.Г. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Поліщука Ю.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Поліщука Ю.А. на постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 04 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючу, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 04 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стяґнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 25.01.2024 о 11:35 год. вул.Миру у м.Чигирині ОСОБА_1 керувала автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керувати даним транспортним засобом та вчинила дане правопорушення повторно протягом року постанова БАД № 343135 від 17.12.2023, чим порушила вимоги п.2.1 а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, адвокат Поліщук Ю.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 04 березня 2024 року, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, якщо вона раніше вже була притягнута до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за одне і теж діяння керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.

Вважає, що навіть за умови притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, суд першої інстанції не міг застосувати до неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки вона є особою, яка не отримувала посвідчення водія та не має права керувати транспортним засобом.

Зазначає, що дану справу розглянуто без ОСОБА_1 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні, внаслідок чого вона була позбавлена можливості висловити свою позицію та пояснити обставини події.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки адвоката Поліщука Ю.А. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Так, відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно вимог пункту 2.1.а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Незважаючи на позицію сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, її вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493915 від 25.01.2024 згідно якого, 25.01.2024 о 11:35 год. вул.Миру у м.Чигирині ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 не маючи права керувати даним транспортним засобом та вчинила дане правопорушення повторно протягом року постанова БАД № 343135 від 17.12.2023, чим порушила вимоги п.2.1 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП;

- пояснення ОСОБА_1 від 25.01.2024 згідно якого, 25.01.2024 близько 11:30 год. вона керувала транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 , водійський прав немає але на даний час навчається на водія;

- рапорту інспектора СРПП ВПД №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області Ігора Овчаренка від 31.01.2024 згідно якого, 25.01.2024 об 11:35 год. в м.Чигирин по вул.Миру було зупинено автомобіль Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та під час перевірки документів було встановлено, що в неї відсутнє посвідчення водія, а також дане правопорушення було вчинено повторно протягом року;

- постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 343135 від 17.12.2023 згідно якої, ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом без права керування транспортним засобом, а також не пред`явила для перевірки поліс обов`язкового страхування та до якої застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Вказаним доказам суд дав належну оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року.

Тобто, наявність постанови серії БАД № 343135 від 17.12.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП свідчить про те, що остання протягом року вже притягалася до адміністративної відповідальності та в подальшому, у даній справі, була притягнута судом до відповідальності за повторне протягом року вчинення даного правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат Поліщук Ю.А. посилається на те, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, якщо вона раніше вже була притягнута до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за одне і теж діяння керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом.

Зазначені доводи є неприйнятними, позаяк адміністративні правопорушення вчиненні ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та за ч.5 ст.126 КУпАП, в розумінні вимог КУпАП, не є одним і тим же діянням, а тому стягнення за кожне з правопорушень накладається окремо.

Неспроможними є доводи апеляційної скарги адвоката Поліщука Ю.А. про те, що навіть за умови притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, суд першої інстанції не міг застосувати до неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки вона є особою, яка не отримувала посвідчення водія та не має права керувати транспортним засобом, оскільки навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами (Висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20).

Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що дану справу розглянуто без ОСОБА_1 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні, внаслідок чого вона була позбавлена можливості висловити свою позицію та пояснити обставини події, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, в яких містяться довідки про огляд лікаря, датовані 13.02.2024 та 26.02.2024, в яких відсутня інформація щодо знаходження ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні станом на 04.03.2024 (а.с.18,19).

Одночасно із матеріалів справи вбачається, що адвокатом до своєї апеляційної скарги додано виписку-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого №784 від 04.03.2024 КНП «ЧБЛ» терапевтичне відділення, згідно якої ОСОБА_1 було госпіталізовано 04.03.2024 об 14:10 год. (а.с.32).

Разом з тим, вказана обставина не є підставою для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду, яке відповідає критеріям законності, обґрунтованості та вмотивованості.

Крім того, з метою поновлення ОСОБА_1 в її правах, судом апеляційної інстанції вжито заходи до безпосередньої участі останньої в розгляді справи, на виконання вимог ст.294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення по суті складеного щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та яка в судове засідання, призначене на 05.04.2024 на 10:00 год., не з`явилася.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею інкримінованого їй адміністративного правопорушення, є доведеною поза розумним сумнівом.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП, з дотриманням вимог ст.ст.33-35 КУпАП. При цьому, із санкції зазначеної статті вбачається, що місцевим судом накладено на ОСОБА_1 мінімальний вид адміністративного стягнення за вчинення даного адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Чигиринського районного суду Черкаської області від 04 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 04 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Поліщука Ю.А., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба