Справа № 597/744/24
Провадження №3/597/356/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2024 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

за ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

У С Т А Н О В И В :

До Заліщицького районного суду Тернопільської області від відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №005178 від 06.05.2024 року ОСОБА_1 06.05.2024 року о 14 годині 46 хвилин, керуючи в с.Дорогичівка по вул.Шкільна 16 Чортківського району Тернопільської області автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив вчинення ДТП, після чого вживав алкогольні напої (пиво) після вчинення ДТП з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці події та у медичному закладі, чим порушив вимоги п.п.2.10 Є, 2.5 Правил дорожнього руху. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні просив справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, недоведена матеріалами справи.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 Данильчук Н.Б. вказав на наявність підстав для закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.130 КУпАП. В обґрунтування таких вимог захисник зазначив про відсутність в матеріалах справи доказів вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після дорожньо-транспортної пригоди за його участю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , доводи його захисника Данильчук Н.Б., переглянувши відеозаписи та дослідивши інші письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Аналізуючи доданий до матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до вимог ст.256 КУпАП є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, вбачаю, що оскільки ОСОБА_1 інкримінується порушення пункту 2.10 Є ПДР України, а саме: вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, в такому разі факт ДТП повинен бути підтверджений належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 2.10 (є) Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

За змістом ч.4 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Отже, при розгляді справи необхідно встановити факт наявності ДТП (склад правопорушення за ст.124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху) та факт вживання алкоголю водієм після ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №005178 від 06.05.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 06.05.2024 року о 14 годині 46 хвилин, керуючи в с.Дорогичівка по вул.Шкільна 16 Чортківського району Тернопільської області автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив вчинення ДТП, після чого вживав алкогольні напої (пиво) після вчинення ДТП з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці події та у медичному закладі, чим порушив вимоги п.п.2.10 Є, 2.5 Правил дорожнього руху.

Отже, з даного протоколу не вбачається факту вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після вчинення ДТП, оскільки у фабулі протоколу зазначено, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також під час розгляду справи судом встановлено, що постановою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 21 червня 2024 року у справі №597/743/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №005177 від 06.05.2024 року), та накладено на нього адміністративне стягнення за даною статтею у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП, є підтверджений належними, допустимими та беззаперечними доказами факт вживання водієм транспортного засобу алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди саме за його участю.

Зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП.

Як видно, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №005178 від 06.05.2024 року; відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції, які містяться на оптичному носії інформації DVD-R диску; рапорт старшого інспектора чергового відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області від 06.05.2024 року; направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.05.2024 року; письмові пояснення ОСОБА_3 від 06.05.2024 року; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №005177 від 06.05.2024 року; довідку про відсутність посвідчення водія, видану інспектором відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Р.Задорожним.

Втім, на переконання судді, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки не містять належних, допустимих, достовірних, достатніх і переконливих доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в цій справі.

Надаючи оцінку наявним в матеріалах справи відеозаписам із нагрудних камер працівників поліції, суд враховує, що на них не зафіксовано відомості про факт вживання ОСОБА_1 алкоголю після ДТП за його участю.

Щодо інших долучених до матеріалів справи документів, то такі, на переконання суду, також не підтверджують факту вживання водієм ОСОБА_1 алкоголю після ДТП за його участю, а тому не є доказами вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Таким чином, жодних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.10 (є) Правил дорожнього руху, за викладених у складеному щодо нього протоколі обставин, суду не надано.

За наведеного, суд вважає, що до складеного щодо ОСОБА_1 протоколу не додано жодного доказу, який би з точністю вказував на те, що останній 06.05.2024 року о 14 год. 46 хв. в с.Дорогичівка по вул.Шкільна 16, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, вживав алкоголь.

На підтвердження такому висновку суд бере до уваги відсутність як свідків вживання ОСОБА_1 алкоголю саме після дорожньо-транспортної пригоди, так і інших доказів, які б підтверджували вживання останнім алкоголю саме після ДТП.

Таким чином, жодних доказів, які би вказували на те, що після ДТП, учасником якої став ОСОБА_1 , останній почав вживати алкогольні напої - немає.

Також при прийнятті рішення суд враховує письмові пояснення ОСОБА_3 від 06.05.2024 року, в яких останній зазначив, що ОСОБА_1 в момент ДТП був у нетверезому стані. ОСОБА_1 у судовому засіданні ствердив, що після ДТП алкоголю він не вживав.

Фактично, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до настання дорожньо-транспортної пригоди за його участю ймовірно керував транспортним засобом ВАЗ21013, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що він особисто підтвердив, однак відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, про що протокол відносно ОСОБА_1 складено не було.

Водночас, слід зазначити, що суд не вправі самостійно із власної ініціативи змінювати, уточнювати на шкоду ОСОБА_1 викладену у протоколі про адміністративне правопорушення фабулу, яка по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні правопорушення.

Отже, викладені у протоколі серії ААБ №005178 від 06.05.2024 року обставини, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

За наведеного, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитисянакористь цієї особи.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме: ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням досліджених у судовому засіданні обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, тому справу відносно нього за вказаною статтею слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення).

А, тому, керуючись ст.ст.247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М.ШЕВЧУК