МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2024 р. Справа № 370/3081/24

Провадження № 3/370/1714/24

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и л а:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 14 жовтня 2024 року серія ВАД № 244812 вбачається, що 14 жовтня 2024 року о 12 год 00 хв в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через Viber, а тому справа розглядається за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з приписами частини другої статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за ті самі дії, вчинені особою, на яку протягом року було накладено адміністративне стягнення за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Так, відповідальність за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення є умисні дії або бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до пунктів 14, 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, вчинення будь-яких діянь психологічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу такого правопорушення.

Так, з долучених до матеріалів справи пояснень дружини ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 висловлювався у її бік нецензурними словами.

Однак, суд, вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження, оскільки невід`ємною складовою інкримінованого адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій психологічного характеру, що викликали наслідки, передбачені пунктом 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильство».

Згідно із статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд повинен оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

На підставі викладеного та керуючись статтями 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

у х в а л и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною другою статті

173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду апеляційним судом.

Суддя О.С. Сініцина