Провадження №: 3/336/793/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП невідомий, громадянина України, військовослужбовця, місце служби: військова частина НОМЕР_1 НГУ, місце проживання згідно до протоколу: АДРЕСА_1 за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2024, близько 07-00 год., старший солдат ОСОБА_1 самостійно без дозволу командування в умовах воєнного стану, залишив місце тимчасової дислокації свого підрозділу, що дислокується в н/п Запорізького району Запорізької області, та перебував за його межами до 13-00 год. 11.01.2024, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з військовою службою.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності та визнання вини.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Частиною 3 ст. 172-11 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Санкція вказаної норми передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Винність особи у самовільному залишенні військової частини на строк до 10 діб підтверджується наданими суду доказами:: змістом протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , висновком службового розслідування.

При цьому суд бере до уваги, що посадовою особою, яка склала протокол, діяння ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст.172-11 КУпАП, тобто без урахування такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення в умовах особливої періоду, яка є ознакою правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Тому суд не може вийти за межі обвинувачення та кваліфікує діяння ОСОБА_1 саме за ч.3 ст.172-11 КУпАП як самовільне залишення військової частини строком до 10 діб.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, що наявні в матеріалах справи, визнання вини, суд вважає за необхідне покласти на особу мінімальне, передбачене санкцією ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись, ст.ст. 268, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, на користь держави (Отримувач - УК у Шевч.р-ні м.Зап./Шевч./21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37941997, Код банку отримувача (МФО) - 899998, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN) - UA0008479, Код класифікації доходів бюджету- 21081100, призначення платежу: Адміністративні штрафи та інші санкції (державний бюджет).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги в Запорізький апеляційний суд через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Є.С. Боєв