ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/6013/23 Головуючий суддя І інстанції Клімова С. В.
Провадження № 33/818/1310/24 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

при секретарі Шевченко Д.В.

за участі

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Мамая А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника Кравчуна Д.В. на постанову судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 30 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , -

у с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, працюючого водієм «Харківводоканал», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою встановлено, що 08.09.2023 о 17 год.45 хв. в м. Харкові по вул. Машиністів,91, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В своїй апеляційній скарзі захисник Кравчун Д.В. просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що зупинка транспортного засобу була безпідставною, а ставлення до водія було упередженим.

Крім того, без законних підстав та з порушенням процесуального порядку патрульні провели обшук транспортного засобу та особистий обшук ОСОБА_1 .

Також було здійснено психологічний тиск на водія.

Наголошує на тому, що водій погоджувався пройти огляд ( час відеозапису 19хв 00 сек 19 хв. 25 сек.), проте поліцейський дав вказівку зачекати та сказав що зараз водій відмовиться.

Щодо відеозапису зазначає, що додатково співробітники поліції застосовували мобільний телефон для відеозапису подій.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, вислухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для належного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а. с.1) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що 08.09.2023 о 17 год.45 хв. в м. Харкові по вул. Машиністів,91, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ FORD TRANSIT, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Аналогічні обставини встановив суд першої інстанції.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису вбачаються події, які відбувалися 08 вересня 2023 року, патрульні поліцейські в складі екіпажу на службовому автомобілі патрулювали в місті Харків.

Попереду патрульного автомобіля рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Після чого, водія ОСОБА_1 було зупинено, причина зупинки порушення ПДР України щодо необхідності вмикати поворотники, що підтверджується відеозаписом.

Представники влади повідомили водієві, що на їх погляд він повертав і не включив поворотник.

Після вказаних подій у працівника поліції виникла підозра в тому, що водій знаходився в стані наркотичного сп`яніння, про що поліцейський повідомив водія.

Водій факт керування ним транспортним засобом не оспорював, сказав що готовий пройти відповідний огляд у лікаря.

Проте в подальшому проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я категорично відмовився.

Більш того, на відеозаписі зафіксовано, що водій ОСОБА_1 сам продемонстрував виріб чорного кольору та зазначив що вживав наркотичні засоби з його допомогою.

На відео вбачається, що поліцейські запропонували водієві показати речі, які знаходились у його сумці, кишенях, проте такі дії поліції не є предметом апеляційного розгляду і сторона захисту не була позбавлена можливості оскаржувати такі дії в передбаченому законом порядку.

Натомість таким правом сторона захисту не скористалась, обмежившись посиланням в своїй апеляційній скарзі на порушення правил огляду обшуку працівниками поліції

Водієві на місці зупинки були чітко роз`яснені його права та відповідно наслідки відмови, на що водій повідомив що відмовляється від проходження огляду.

При цьому водій жодних клопотань про необхідність надання йому захисника в межах розгляду адміністративної справи не заявляв, не висловлював водій і жодних заперечень.

Також апеляційні скарги місять доводи, з яких вбачається, що сторона захисту вважає відеозапис недопустимим, внаслідок фіксування деяких відеофайлів на мобільний телефон.

Апеляційний суд в своїх рішеннях вже неодноразово зазначав про можливість здійснення відеофіксації на власні засоби, в разі наявності об`єктивних обставин, які унеможливили здійснення фіксації на боді камери.

В даному випадку, на мобільний телефон здійснювалась додаткова фіксація, при цьому всі події фіксувались на боді камери і відповідні відеофайли долучені до матеріалів справи, а тому підстав для визнання вказаних доказів недопустимим, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я»

Таким чином, поліцейський діяв в межах закону та отримавши відмову водія від проходження огляду поліцейським було складено протокол.

Велася безперервна відеозйомка, свідки не залучались.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі матеріалів.

Відеозапис з службового транспорту поліції, також приймається судом як доказ, оскільки має відношення до даної справи, на ньому зафіксований автомобіль ОСОБА_1 і вказане не спростовує і сам ОСОБА_1 .

Крім того, апеляційний суд відкидає і доводи про допущені порушення поліцейським в частині процедури проведення відповідного огляду.

Апеляційний суд наголошує на тому, що у справі є відповідне направлення н а огляд, поліцейський чітко пояснив які ознаки у водія визивають у нього підозру і відповідна процедура огляду не відбулась, оскільки водій категорично відмовився.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що впливатимуть зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцією факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишить місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1987 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Кравчуна Д.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 30 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали надати сторонам 5 листопада року о 16 годині.

Суддя О.Ю. Грошева