Справа № 459/214/24 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 33/811/455/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Франків Андріяни Володимирівни на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 04 березня 2024 року,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1

адвоката Павлюк О.В.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 20.01.2024 о 17:49 год в м. Червонограді, по вул. Героїв Майдану, 10, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей), від проходження огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Франків А.В. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вважає, що місцевим судом не надано належним чином оцінку доказам, які знаходяться в матеріалах справи. Звертає увагу на те, що оптичний диск із відеозаписом не підписаний цифровим підписом, не містить факту зупинки транспортного засобу, а відтак не підтверджує факту керування транспортним засобом, крім цього, на відеозаписі відсутній момент складання протоколу, відсутня пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, також в матеріалах справи відсутні акт огляду на стан сп`яніння, факт відсторонення від керування транспортним засобом, направлення водія для медичного огляду. Звертає увагу на те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 права та обов`язки.

Просить скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову про закриття справи у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Павлюк О.В. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився.

Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 666434 від 20.01.2024, де викладена фабула вчиненого правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 20.01.2024; рапортом працівника поліції від 20.01.2024; поясненнями ОСОБА_1 від 20.01.2024, копією постанови серії БАД №959345 від 20.01.2024, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн за ч.1 ст. 122 КУпАП; довідками від 20.01.2024; відеозаписом події, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 666434 від 20.01.2024, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника, чим спростовуються твердження апелянта.

Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить підпис останнього у такому.

При цьому, ОСОБА_1 не вносив до протоколу жодних заперечень щодо обставин, викладених у ньому.

Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи стосовно нього, такий зазначив що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у зв`язку із сімейними обставинами.

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не лише не заперечувала своєї винуватості у вчиненні правопорушення під час складання протоколу щодо неї, а фактично її визнавала.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи адвоката Франків А.В. в частині недоведення факту керування транспортним засобом, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №959345 від 20.01.2024, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що останній керуючи транспортним засобом здійснив стоянку на тротуарі, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., який правопорушник сплатив, як ствердив його захисник - адвокат Павлюк О.В. в суді апеляційної інстанції, а невизнання ним своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене.

Крім цього, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки такі не спростовують вину останнього в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, а сам факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформлення матеріалів справи про адміністративні правопорушення не спростовує факту його вчинення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що долучений до матеріалів справи оптичний диск, на якому відображено відеозапис події 20 січня 2024 року є недопустимим доказом, оскільки на ньому відсутній цифровий підпис, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, так як провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється за правилами, визначеними законодавством України про адміністративні правопорушення, які безпосередньо не містять поняття електронних доказів та вимог до них.

Покликання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки таке наявне в матеріалах справи на а.с. 3.

Окрім того, посилання в апеляційній скарзі на те, що до матеріалів справи не долучено акт медичного огляду, не відповідають положенням п.19 Розділу ІІІ вказаної Інструкції, відповідно до якої акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я, в який доставляється правопорушник.

Разом з тим, в даному випадку правопорушник ОСОБА_1 не був доставлений працівниками поліції до медичного закладу, у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку, перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції, і в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Франків А.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 04 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.