Справа № 283/368/24
Провадження №3/283/317/2024
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2024 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Саланда О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції ДПП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 607230 від 22.01.2024 22 січня 2024 року о 10 годині 30 хвилин на а/д М-07 Київ Ковель Ягодин 109 км, Житомирська область, Коростенський район, с. Пиріжки, водій керував транспортним засобом Hyundai Santa Fe, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість ходи та мови, поведінка, що не відповідає обстановці. У встановленому законом порядку водію запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. Водія відсторонено від керування транспортним засобом згідно ст. 266 КУпАП, шляхом зупинки транспортного засобу у дозволеному місці згідно ПДР.

Свідки не залучалися, здійснювалася відеофіксація.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 документи на керування транспортними засобами працівниками поліції не вилучалися, тимчасовий дозвіл не видавався.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, заперечив, що перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Івашкевич С.А. в судовому засіданні заперечив щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з підстав порушення порядку направлення водія до закладу охорони здоров`я з метою, виявлення стану наркотичного сп`яніння.

В обґрунтування заперечення зазначив, що 22 січня 2024 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем рухався з села Недашки Коростенського району Житомирської області у напрямку м. Малина. У салоні автомобіля знаходилася сестра ОСОБА_1 , яка везла свою дитину до КНП «Малинський центр первинної медико-санітарної допомоги Малинської міської ради» для проведення щеплення. Після проїзду траси «Київ-Ковель» ОСОБА_1 виявив перешкоду на своїй полосі руху, а саме патрульний поліцейський автомобіль, який був розташований поперек проїзної частини дороги та при слизькій дорозі створював для нього загрозу аварійної ситуації. З метою усунення порушень правил дорожнього руху з боку поліцейських ОСОБА_1 зупинив свій автомобіль поруч, зауваживши водію патрульного автомобіля від`їхати далі, щоб не перешкоджати руху транспортних засобів. При цьому, поліцейський не дав можливості вийти ОСОБА_1 з автомобіля, затиснувши йому ногу. У подальшому на грунті цього конфлікту у зв`язку із зауваженням ОСОБА_1 поліцейський почав безпідставно вимагати у водія документи на право керування транспортним засобом, погружуючи йому затриманням, чим перешкоджав продовженню руху автомобіля. У подальшому поліцейський зазначив, що поведінка ОСОБА_1 не відповідає обстановці. Ознаки наркотичного сп`яніння були надуманими та не відповідали дійсності, а поведінка ОСОБА_1 була зумовлена протиправною та безкарною поведінкою працівників правоохоронного органу. ОСОБА_1 повідомив, що згоден їхати на освідування, поліцейський відмовив йому.

Вислухавши особу, відносно якої складено протокол, захисника, дослідивши матеріали справи, відеозапис, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення визначає своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України«Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Винуватість з ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 607230 від 22.01.2024;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.01.2024, згідно з яким огляд ОСОБА_1 не проводився;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 724046 від 22.01.2024 про притягнення з ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, 125 КУпАП;

- наявним в матеріалах справи в опечатаному конверті оптичним носієм інформації DVD-диском. Відповідно до вказаних відеоматеріалів чітко встановлено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Вищенаведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними.

Посилання ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 на порушення порядку направлення водія до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння є необґрунтованими, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного спяніння на пропозицію поліцейського. Згодом, через деякий час, коли поліцейські почали складати протокол, ОСОБА_1 все ж таки погодився пройти огляд у медичному закладі, проте сісти до автомобіля поліцейських відмовився, зазначивши, що поїде лише на своєму автомобілі. У засіданні відмову мотивував тим, що віз у Малинську дитячу поліклініку сестру із немовлям на щеплення останньої та не міг їх залишити у автомобілі самих. На запитання головуючої чому самостійно не пройшов такий огляд, адже перебував неподілік лікарні, відповів, що не знає.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що обурений поведінкою поліцейських, вважає її зухвалою та неправомірною. На запитання суду чи оскаржував дії поліцейських відповів, що не оскаржував.

Враховуючи обставини, викладені в протоколі, та докази долучені до матеріалів адміністративної справи, суд вважає, що вина з ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, під час судового розгляду справи не виявлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст.33 КУпАП та вважає за необхідне накласти на з ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, які за своїм видом і розміром будуть відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідними і достатніми для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст.221, 283, п.1 ч.1 ст.284, ст.ст.285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до з ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф належить стягнути на наступний рахунок:

UA0006001, отримувач коштів: ГУК у Житомир обл/Житомир обл/21081300,код отримувача (код за ЄДРПОУ):37976485,банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), код класифікації доходів бюджету:21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судовий збір належить стягнути на наступний рахунок:

UA0026001, отримувач коштів:ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу та судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

Роз`яснити, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.

Суддя: О. М. Саланда