справа № 619/2306/24
провадження № 3/619/593/24
Постанова

іменем України

26 червня 2024 року,

суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М. розглянула у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установила:

21.03.2024 о 01 год 40 хв у Харківській області, Харківському районі, с-ще Солоницівка, вул. Сумський Шлях, буд. 11 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET CAPTIVA р.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820» АRLS 0460, під відеозапис бодікамери /26, результат огляду 0,68 проміле, чим порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся за номером телефона, зазначеним у підписаній ним заяві на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, про що свідчать довідки про доставку SMS.

Від захисника адвоката Письменної В.М. в системі «Електронний суд» надійшли заперечення на протокол за клопотання про розгляд справи без її участі. У обгрунтування заперечень зазначено, що ОСОБА_1 свою вину не визнає повністю, оскільки в момент зупинки автомобіля він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, на відео видно, що водій розмовляє з працівниками поліції чітко, лаконічно, не має жодних зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння та визнає, що о 14 годині дня випив пляшку пива, однак керував транспортним засобом через 11 годин, тоді як пляшка пива виводиться із організму через три години, тому висновки щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння є хибними. Інспектор не переконався у ОСОБА_1 , чи згоден той з результатами відповідного огляду. Крім того, ОСОБА_1 не пропонувалося пройти освідоцтво у лікаря. У такому випадку, не отримавши згоду водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, працівник поліції повинен був забезпечити проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я. У графі протоколу про роз`яснення прав підпис ОСОБА_1 відсутній, на відео також відсутній запис про роз`яснення прав. Будь-яких документів про сертифікацію відповідності та свідоцтва на повірку Драгера не надано. Направлення на огляд водія є недопустимим доказом, оскільки містить ряд процесуальних помилок. У протоколі зазначено про свідка ОСОБА_2 , який на відео не присутній. Відеозапис має фрагментарний та вибірковий характер. Що не дає змоги всебічно та неупереджено встановити всі обставини српаи. У зв`язку з викладеним провадження по справі підлягаж закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою та судом вичерпані заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вважає можливим проводити судовий розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що правова позиція по справі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Не дивлячись на невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, його винуватість доказана у повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 289825 від 21.03.2024, підписаним особою, яка притягається до адміністративної відповідальності із зазначенням, що він випив 0,5 л алкогольного пива; квитанцією тестування на алкоголь № 56 із зазначенням, що результат тесту ОСОБА_1 становить 0.68 проміле, результат тесту проводився за допомогою Alcotest 6820 АRLS 0460; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що результат тесту ОСОБА_1 становить 0.68 проміле, з яким він згоден, про що свідчить його особистий підпис; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.03.2024; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , за змістом яких ОСОБА_1 у його присутності погодився пройти огляд з використанням Драгер 6820, результат якого складає 0,68% та в його присутності ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу, зі своїми правами; відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET CAPTIVA та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу «Драгер 6820».

Як установлено п.п. «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, проведеного працівником поліції, спростовуються дослідженими матеріалами справи, де він поставив особистий підпис про згоду з результатом.

Також суд зазначає, що водій ОСОБА_1 будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження захисника стосовно того, що до матеріалів справи долучено компакт диск, на якому міститься відеозапис з боді-камер, має фрагментарний та вибірковий характер, а тому вважає, що він не може братися до уваги судом та не є підтвердженням скоєння ним адміністративного правопорушення, суд вважає безпідставним, оскільки в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, суддя дійшла висновку про накладення адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко