Провадження № 3/127/9791/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2024 о 12:50 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив стосовно своєї матері домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та вдарив матір в область обличчя, чим міг спричинити шкоду психологічному та фізичному здоров`ю.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, разом з тим в матеріалах справи міститься його письмова заява від 13.12.2024, згідно з якою він у повному обсязі визнає обставини, викладені у протоколі, щиро кається та просить суд здійснити розгляд справи за його відсутності.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є доведеною та підтвердженою сукупністю доказів, що містяться у справі: Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 153872 від 13.12.2024, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 13.12.2024, письмовою заявою ОСОБА_1 від 13.12.2024, в якій він визнає свою вину в повному обсязі, а також Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2024 року у справі № 127/31739/24, яка набула законної сили, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 173-2 КУпАП (в редакції на дату вчинення адміністративного правопорушення) встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне із зазначених в ній порушень.

У свою чергу частиною першою статті 173-2 КУпАП (в редакції, що діяла станом на 13.12.2024) передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Аналогічне визначення поняттю «домашнє насильство» закріплене у п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII), згідно з яким: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до визначення, яке надане у п. 14 ч.1 ст. 1 Закону № 2229-VIII, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 вчинив щодо своєї матері ОСОБА_2 психологічне та фізичне домашнє насильство.

Вирішуючи питання щодо правової кваліфікації діяння ОСОБА_1 , суд враховує, що до протоколу про адміністративне правопорушення надана копія постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на викладене, суд вважає, що діяння ОСОБА_1 охоплюється складом правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за ознаками вчинення психологічного та фізичного домашнього насильства, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення правопорушення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Судом не встановлено обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1

ОСОБА_1 досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні, а тому він підлягає адміністративній відповідальності.

Передбачені статтею 35 КУпАП обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, а також пом`якшуючу обставину, передбачену п.1 ч.1 ст. 34 КУпАП: щире розкаяння винного, та вважає за доцільне з метою попередження вчинення нею аналогічних правопорушень в майбутньому застосувати до останньої адміністративне стягнення у виді штрафу.

Суд зазначає, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не обґрунтовується необхідність направлення в порядку статті 39-1 КУпАП особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 9-12, 23, 33-35, 40-1, 221, 276, 280, 283, 284, ч.1 ст. 173-2 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції, що діяла станом на дату вчинення адміністративного правопорушення) та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: