ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/2803/24

Провадження № 3/947/1020/24

03.05.2024 року Суддя Київського районного суду м.Одеси Прохоров П.А., розглянувши у судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, протокол ААД №731865,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2023 року об 11.50 годин по вул.Левітана, 44 в м. Одесі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW, н/з НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку щодо результатів медичного огляду №003097 від 05.01.2024 року. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у лікаря нарколога, тобто ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Папіна С.В., посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, зазначила, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 поліцейські, в порушення ст.266 КУпАП не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а наполягали на проходженні огляду в медичному закладі, але відсутні підтвердження щодо незгоди з актом обстеження та відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду; підстав для направлення ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння не було, оскільки він не мав жодних ознак наркотичного сп`яніння; направлення на медичний огляд, акт огляду ОСОБА_1 поліцейськими на місці зупинки та протокол про адміністративне правопорушення не складались; відсутнє направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння; у висновку щодо результатів медичного огляду у ОСОБА_1 не виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та не визначено кількісний вміст наркотичного засобу, тому висновок є недійсним; забір біологічного середовища проведений в одну ємність, яка не була опломбована; ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом; відеозапис, долучений до матеріалів справи є неналежним і недопустимим доказом, оскільки зазначений у протоколі відеозапис №471478 відсутній, а до протоколу долучений відеозапис №471653, походження якого невідомо. Крім того, адвокат вважає, ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу та пройшов огляд на стан сп`яніння з порушенням термінів, а саме пройшло більш ніж 2 години.

Також адвокат Папіна С.В. заявила клопотання про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи з метою з`ясування наявності в біологічному матеріалі (сечі), який був відібраний 28.12.2023 року, наркотичних речовин.

ОСОБА_1 підтримав думку адвоката.

Дослідивши матеріали справи та долучені адвокатом матеріали, вислухавши пояснення учасників провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці,які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 12 р. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.п.15, 16 Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду.

Відповідно до п.19 Інструкції акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «б» Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні досліджено протокол про адміністративне правопорушення, висновок №003097 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відповідно до якого водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння та матеріали справи.

Суд критично ставиться до доводів адвоката Папіної С.В. про наявність підстав для закриття провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та спростовуються доказами по справі.

З матеріалів справи судом встановлено, що факт події зазначеного адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України доведена та підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 05.01.2024 року; висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №003097 від 05.01.2024, згідно якого ОСОБА_1 на момент проведення огляду в медичному закладі перебував у стані наркотичного сп`яніння, відеозаписом, дослідженим у судовому засіданні.

З дослідженого судом відеозапису № 471010 встановлено, що 28.12.2023 року об 11.50 годин по вул.Левітана, 44 в м. Одесі транспортний засіб BMW, н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 став учасником ДТП, через що о 12.17 годин відеозаписом зафіксовано спілкування поліцейських з водієм ОСОБА_1 та водієм іншого автомобіля, який також був учасником ДТП. В процесі оформлення матеріалів ДТП і складання протоколу за фактом ДТП, 12.22 поліцейський звертається до свого напарника - іншої поліцейської, щоб вона оглянула ОСОБА_1 , після чого о 13.16 годин поліцейські з`ясовують у водія ОСОБА_1 питання про вживання ним наркотичних засобів та пропонують пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погоджується, паркує автомобіль та у супроводі поліцейських прибуває до медичного закладу, де о 13.50 годин відеозаписом зафіксоване надання працівнику медичного закладу направлення водія ОСОБА_1 на проходження медичного огляду, після чого о 13.57 годин ОСОБА_1 передає зібране ним біологічне середовище у баночці. ОСОБА_1 повідомлений про те, що за результатами його огляду на стан сп`яніння 05.01.2024 року буде складений висновок.

Відповідно до відеозапису №471653 зафіксовано, що 05.01.2024 року ОСОБА_1 отримав висновок за результати його огляду, проведеного у медичному закладі 28.12.2023 року.

Доводи адвоката про те, що поліцейські при складанні протоколу порушили норми ст.266 КУпАП не відповідають дійсності, оскільки підстави для направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду на стан наркотичного сп`яніння, були встановлені поліцейськими о 13 годин 16 хвилин, після чого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому ч. 4 ст. 266 КУпАП порядку на підставі направлення на огляд водія ОСОБА_1 не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення огляду.

Також суд вважає безпідставними доводи захисника про те, що наявний в матеріалах справи медичний висновок є недійсним з огляду на наступне.

Відповідно до акту медичного огляду №003097 від 28.12.2023 року, долученого адвокатом, який став підставою для складання висновку №003097, встановлено, що окрім проведення візуального огляду ОСОБА_1 на виявлення стану сп`яніння та збору анамнезу, було відібране біологічне середовище у ОСОБА_1 сеча, для проведення лабораторної діагностики з метою уточнення наявних речовин впливу, внаслідок чого, за результатами токсикологічного дослідження №1750 виявлено канабіноїди; підсумовуючи викладене, лікар виклав заключний діагноз за результатами огляду та тестів, зазначивши, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, про що зазначено у вищевказаних акті огляду та висновку №003097 відповідно до вимог п.п.15, 16 Інструкції, тобто зазначений діагноз. Зазначення кількісного вмісту наркотичного засобу у висновку Інструкцією не передбачено, тобто не встановлено підстав для визнання вищевказаного висновку №003097 недійсним, тому суд вважає, що підстави для призначення призначення судово-медичної токсикологічної експертизи з метою з`ясування наявності в біологічному матеріалі (сечі), який був відібраний 28.12.2023 року, наркотичних речовин. Крім того, посилання адвоката на те, що долучений до матеріалів відеозапис з місця події не може бути допустимим доказом, суд не бере до уваги, оскільки з відтворений диск відеозапису містить два номери відеозаписів, якими зафіксовані і підтверджені: факт керувванням ОСОБА_1 транспортним засобом, який став учасником ДТП, оформлення матеріалів, процедура огляду останнього на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та отримання результатів огляду, які не викликають сумнівів в їх достовірності. Враховуючи, що відеозаписом здійснювалось фіксування двох різних правопорушень, відносно двох осіб, суд вважає що невідповідність номеру відеозапису у протоколі, на яку посилається адвокат, не є підставою для визнання відеозапису недопустимим доказом та як наслідок закриття провадження у справі.

Доводи адвоката про те, що поліцейські не запропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а наполягали на проходженні огляду в медичному закладі, але відсутні підтвердження щодо незгоди з актом обстеження та відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду; направлення на медичний огляд, акт огляду ОСОБА_1 поліцейськими на місці зупинки та протокол про адміністративне правопорушення не складались; відсутнє направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння а також відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, суд вважає неспроможними, оскільки ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння на підставі направлення, та протокол про адміністративне правопорушення був складений після отримання медичного висновку, тобто судом не встановлено жодних порушень поліцейськими норм ст.266 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 встановлений склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За викладених обставин, проаналізувавши вищевказані документи, суд приходись до переконання, що вони є доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

В рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 санкції відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 268, 279, 280, 283, 284, 317-1, ст. 130 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Прохоров П. А.