Справа №: 452/701/24
П О С Т А Н О В А
20 червня 2024 року м.Самбір
суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , українця, одруженого, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , -
ОСОБА_1 16 лютого 2024 року о 12.35год. в м. Самборі по вул. Чорновола, 100 Львівської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ-217030 із реєстраційним номером НОМЕР_2 , порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порушник ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких свою вину у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння заперечив; зазначив, що є особою з інвалідністю другої групи, протягом тривалого часу хворіє гіпертонічною хворобою, вживає медикаменти для підтримання організму та життєдіяльності; того дня знаходився вдома та прийняв ліки, однак неочікувано його викликали на роботу і він змушений був сісти за кермо; жодних спиртних напоїв не вживав, а позитивний результат тесту Драгер пояснював дією медикаментів, які можливо і стали причиною наявності у видихуваних парах алкоголю; крім того із результатом тесту він не погоджувався та хотів проїхати до медичного закладу, що інспектор поліції проігнорував.
У суді під час розгляду справи порушник ОСОБА_1 підтримав, викладене у письмових поясненнях; наполягав на тому, що не вживав спиртних напоїв; тоді з результатом огляду не був згідний, про що заявляв працівнику поліції ОСОБА_2 , бажав проїхати у медичний заклад для проходження там такого огляду, оскільки був впевнений у тверезості. Відтак із протоколом про адміністративне правопорушення не згідний, оскільки наведені там обставини не відповідають дійсності, зокрема на відеозаписі правопорушення відсутнє відео, де він висловлює свою незгоду із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та бажає проїхати у Самбірську ЦРЛ для проходження там такого огляду за встановленим порядком. Таке порушення вимог ст. 266 КУпАП особа вважає неприпустимим і результат огляду водія у відповідності до цієї статті просив вважати недійним, - як це чітко вказує норма Закону; аналогічно позицію свого підзахисного підтримав захисник-адвокат.
Допитаний у суді інспектор ОСОБА_2 пояснив, що 16.02.204р. під час патрулювання по вул. Чорновола в м. Самбір Львівської області було зупинено транспортний засіб, водій якого не був пристебнутий ременем безпеки; особу водія було встановлено та щодо нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення; одночасно в ході перевірки у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота; водію запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що останній погодився; тест показав 0,38%, з чим останній був згідний; на пропозицію поїхати до медичного закладу відмовився, що відображено на відеозаписі; вважав, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проведений без будь-яких порушень.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суддя прийшов до наступного висновку:
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в тому числі у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Виходячи із вимог наведених норм, суддя переконаний у доведенні вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його винуватість стверджується, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №667937 від 16.02.2024 року;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою приладу Драгер, з яких відомо, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився 16.02.2024р. о 12.39год. за допомогою технічного засобу Драгер 6820 і покажчик стану сп`яніння особи становить 0,38%, із чим сам водій на час огляду був згідний, - про що свідчить його підпис на роздруківці приладу Драгер та зафіксовано на відеозапису;
- рапортом працівника поліції про те, що 16.02.2024р. о 12.35год під час патрулювання виявлено автомобіль марки ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого був не пристебнутий ременем пасивної безпеки, що свідчить про наявність причини зупинки.
Крім цього, вина особи стверджується відеозаписом із портативного відеореєстратора поліцейського, який є безперервним та на ньому чітко видно рух транспортного засобу та проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання технічного засобу Драгер 6820; крім того, на відео міститься запис інформації, як особа визнає, що вживав спиртні напої напередодні, а також те, що порушнику запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду, на що останній відмовився.
Зазначені вище докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Разом з тим суддя не приймає до уваги пояснення особи з приводу невизнання вини, оскільки таке не підтверджено жодними доказами, і таким чином як повів себе порушник у суді він прагнув уникнути відповідальності, також жодним чином не спростував результат тесту на стан алкогольного сп`яніння, а лише сподівався на уникнення відповідальності просто заперечуючи свою вину та порушення порядку огляду вже під час розгляду справи у суді.
Адвокат Щербан М.Я. у своїх поясненнях також зазначав про порушення працівниками поліції процедури проходження ними огляду на стан алкогольного сп`яніння також жодним чином не спростовуючи при цьому факту керування особою транспортним засобом та покажчику стану сп`яніння 0,38%, який встановлено у відповідності до ст. 266 КУпАП, що є дійсно обов`язковою ознакою ч. 1 ст. 130 КУпАП і нічим вже тепер не може бути спростованим; а посилання адвоката на бажання особи пройти огляд в медичному закладі, - не слугує увазі, оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі охорони здоров`я, що відображено на відеозаписі і наслідки такої відмови мав би знати і бути усвідомленим особисто в дотримання вимог Правил Дорожнього Руху, але тоді не скористався.
Посилання сторони захисту, що відеореєстратор (бодікамера) був ОСОБА_2 переданий іншому поліцейському Капралику М. і останній з невідомих причин складав Протокол, а не та посадова особа, що виявила симптоми сп`яніння, також ствердження, що ОСОБА_1 незадовго після продування трубки на алкотестері мав намір їхати у медичний заклад, - не береться до уваги суддею, оскільки не є порушенням виявлення ознак одним і складання Протоколу другим інспектором, а стосовно погодження порушника їхати до медичного закладу в межах двох годин як то передбачає ст. 266 КУпАП, то слід було особі це заявити інспектору ОСОБА_3 і це було б тоді зафіксованим на відео.
Тому при обранні стягнення виходячи із пояснень порушника та матеріалів справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до п. 9) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. На підставі викладеного ОСОБА_1 необхідно звільнити від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу - 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, на підставі п. 9) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів із дня її винесення.
Суддя