ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1590/24 Справа № 188/928/24 Суддя у 1-й інстанції - Місюра К. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яку притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2024 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 10 діб.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 01.04.2024р. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом, на момент перевірки о 22.30 год. був відсутній за вказаним місцем проживання по АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено в порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП; порушник не був викликаний у встановлений КУпАП спосіб в судове засідання; заяви про розгляд справи без його участі, як то зазначено в постанові, він не писав; судом не вірно взято як доказ письмові пояснення про визнання вини, оскільки таке пояснення надавалося не під присягу; в постанові не ввстановлено, що порушення є повторним.

Гончаров в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином

Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції належним чином не були з`ясовані обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як слідує з постанови суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, послався як на докази його винуватості на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 в яких він зазначав про визнання вини.

Разом з тим, з тексту письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній зазначає про те, що 01.04.2024 року після 22.00 годин він перебував тверезим вдома, ліг спати о 21.00 годин, чи приїздили до нього працівники поліції йому не відомо бо він спав, не чув щоб його хтось гукав.

Дані пояснення ОСОБА_1 спростовують версію працівників поліції щодо відсутності останнього за місцем мешкання.

Судом першої інстанції залишено поза увагою дані письмові пояснення.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції не можуть бути єдиним доказами винуватості особи. Інших доказів винуватості ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не забезпечив справедливий розгляд справи, формально поставився до перевірки відомостей, що містяться в матеріалах справи, та прийшов до хибного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності події і складу правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 1187 КУпАП, так як обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, тому на підставі наявних матеріалів справи апеляційний суд позбавлений можливості дійти безсумнівного висновку щодо винуватості особи, щодо якої складено протокол, що виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати не винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП та провадження по даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун