ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/321/24 Справа № 712/3418/24 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Гоменюк О. Ю. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 06 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм 2-го ІНФОРМАЦІЯ_2 , учасника бойових дій,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 06 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 07.03.2024 о 17 год. 44 хв. в м.Черкаси, по вул.Самгуїтській,8/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21150, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаними діями водій порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 травня 2024 року змінити в частині накладення стягнення, скасувавши її в частині накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком один рік. В іншій частині постанову районного суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він є діючим військовослужбовцем та обіймає посаду водія 1-го взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 . На зазначену посаду був переведений із військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з отриманими травмами, пов`язаними з здійсненням захисту Батьківщини. У відповідності до звернення командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , зарекомендував себе, як професійний, дисциплінований та відповідальний водій без шкідливих звичок.

Таким чином, на думку апелянта, судом першої інстанції при призначені йому покарання, не взято до уваги його щире каяття у скоєному адміністративному правопорушенні та те, що він до адміністративної відповідальності раніше не притягувався. Крім того, наявність у нього посвідчення водія, задля можливості підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювати в повній мірі покладені на нього обов`язки водія, вважає за необхідне врахувати принцип аналогії Закону, залишити основне покарання, а саме штраф 17 000 грн., проте без права позбавлення керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів, яким суд дав правильну правову оцінку та учасником провадження не оспорюється, тому в апеляційному порядку постанова суду в цій частині не переглядається.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладаючи на нього адміністративне стягнення, з врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням спеціального права, а саме, позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, судом першої інстанції враховано обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 щире каяття, при цьому суд першої інстанції не вбачав обставин, що її обтяжують. Також місцевим судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, у зв`язку із чим вважав, що необхідно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, стосовно прохання ОСОБА_1 , не позбавляти його права керування транспортними засобами, судом першої інстанції зазначено, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, та передбачає штраф на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В даним висновком суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується, відтак доводи ОСОБА_1 , щодо пом`якшення стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом, є безпідставними.

Оскільки, санкція ч.1 ст.130 КУпАП за якою ОСОБА_1 , визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення, безпосередньо передбачає позбавлення права керування транспортним засобом на певний строк. Тобто, стягнення за дане адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 , накладено в межах, установлених КУпАП, застосування якого буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.33,36 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, таким що є достатнім для виховання ОСОБА_1 , в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, та не містить його альтернативних видів.

Разом з тим, встановлено, що судом першої інстанції було стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн., а враховуючи те, що ОСОБА_1 , є військовослужбовцем, та має право на пільги щодо сплати судового збору, згідно до вимог п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», вважаю за необхідне виключити з резолютивної частини постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 06 травня 2024 року другий абзац з посиланням про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Крім того, ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги, відповідно до квитанції №9342-2374-0608-1649 від 15.05.2024, було сплачено судовий збір в сумі 908,40, який підлягає поверненню. Оскільки, відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», зазначений розмір судового збору передбачений за подання до адміністративного суду, заяви про забезпечення доказів або позову, заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Сосновського районного суду м.Черкаси від 06 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 , є законною та обґрунтованою, а підстави змінити в частині накладення стягнення, скасувавши її в частині накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком один рік, як того просить апелянт- відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 06 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба