П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: Тернопільська область, м. Тернопіль, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, документ, що посвідчує особу - паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 30.09.2022, орган видачі: 4652, реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий -

за ч. 2 ст. 204-1, ч. 2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали справ про адміністративне правопорушення за №308/20035/24 (провадження №3/308/10046/24) та №308/20039/24 (провадження №3/308/10047/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч.2 ст. 204-1, ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а тому спільний розгляд цих справ є доцільним.

Вказані матеріали справ складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд. У зв`язку з чим, на підставі вимог ст. 36 КУпАП дані матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження.

Згідно з протоколом серії ЗхРУ №145006 від 23.09.2024, о 17 год. 45 хв. 23.09.2024 ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» спільно з офіцером прикордонного оперативно-розшукового відділу на відстані 300 метрів до державного кордону України, на напрямку 311 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза межами встановлених пунктів пропуску у складі групи осіб. Дії ОСОБА_1 за порушення вимог ст.ст. 9,12 Закону України «Про державний кордон України» кваліфіковані за ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно з протоколом серії ЗхРУ №144155 від 23.09.2024, о 17 год. 45 хв. 23.09.2024 ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» спільно з офіцером прикордонного оперативно-розшукового відділу на відстані 300 метрів до державного кордону України, на напрямку 311 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під час спроби незаконного перетину державного кордону України здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, а саме: на неодноразово повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду зупинитись, вдався до втечі у складі групи осіб. Дії ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 34 Закону України «Про державну прикордонну службу України» кваліфіковані за ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, зокрема шляхом надсилання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення про виклик до суду за номером телефону, зазначеним в заявці про отримання повісток в електронній формі. Згідно з судовою довідкою, SMS-повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду» не доставлена ОСОБА_1 з причини, що абонент тимчасово недоступний.

До матеріалів справи ОСОБА_1 додано заявку про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, згідно якої у разі зміни номеру мобільного телефону та обставин, які перешкоджають отриманню SMS-повідомлення, учасник справи зобов`язаний повідомити суд. Так, заяв, клопотань про зміну номеру мобільного телефону чи наявність обставин, які унеможливлюють отримання судової повістки у формі SMS-повідомлення ОСОБА_1 до суду не надходили.

Таким чином, судом вжито заходів для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час і місце розгляду справи. Разом з тим, з боку вказаної особи, яка обізнана про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що розгляд такого здійснюється Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, не вжито заходів для явки до суду, не подано жодних заперечень проти протоколу, як і клопотань про перенесення розгляду справи.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за номером телефону, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок перетинання громадянами України державного кордону України визначається Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно ст. 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі ради пропозиції РНБО України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено загальну мобілізацію, який було затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-IX.

Відповідно до положень Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Правил перетинання державного кордону України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. №57 (зі змінами та доповненнями), у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану обмежено виїзд з України окремій категорії громадян. Зокрема, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, за винятком осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Відтак, з 24.02.2022 встановлено додаткові обмеження перетинання державного кордону України для окремих категорій осіб.

Диспозиція ч. 1 ст. 204-1 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 2 вказаної статті передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9,12 Закону України «Про державний кордон України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №145006 від 23.09.2024, копію протоколу про адміністративне затримання від 23.09.2024, копію протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 23.09.2024 та інші матеріали справи.

Пунктами 12, 13 частини 1 статті 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України» органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надані права, в тому числі:

- вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України;

- у випадках та в порядку, передбачених законами України, розглядати справи про правопорушення, накладати стягнення або передавати матеріали про правопорушення на розгляд інших уповноважених органів виконавчої влади або судів;

Відповідно до статті 34 Закону України «Про державну прикордонну службу України» непокора або опір законним вимогам військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, неправомірне втручання в їх законну діяльність тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Диспозиція ч. 1 ст. 185-10 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у злісній непокорі законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП, суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №144155 від 23.09.2024, копію протоколу про адміністративне затримання від 23.09.2024, копію протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 23.09.2024 та інші матеріали справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчинених ним правопорушень та ступінь їх суспільної небезпеки та вважає за необхідне, з урахуванням санкцій ч. 2 ст. 185-10, ч. 2 ст. 204-1КУпАП, у контексті з положеннями ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. 185-10, ст. 204-1 КУпАП, ст. ст. 9, 27, 33, 40-1, 245, 283, 284, 287-291 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження матеріали справ про адміністративне правопорушення за №308/20035/24 (провадження №3/308/10046/24) та №308/20039/24 (провадження №3/308/10047/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч.2 ст. 204-1, ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та присвоїти справі єдиний номер №308/20035/24.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185-10, ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.(вісім тисяч п`ятсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя І.О. Шепетко