Справа № 127/8307/24
Провадження № 33/801/407/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Литвина С. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн, а також стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У постанові суду зазначено, що 25 лютого 2024 року о 20:57 год. по вул. Брацлавська, 39 в м. Вінниця водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Після цього ОСОБА_1 , будучи учасником ДТП, місце події залишив.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та ст. 122-4 КУпАП, тобто залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що протоколи про адміністративне правопорушення всупереч положенням ч. 2 ст. 254 КУпАП були складені лише через дев`ять днів з часу настання події, яка інкримінується скаржнику.

Скаржником зазначено, що обвинувальну позицію суд першої інстанції будує на припущеннях, а саме лише на тому, що автомобіль «ЗАЗ Део Ланос», д.н.3. НОМЕР_1 дуже схожий на автомобіль, який спричинив ДТП і в короткий проміжок часу рухався через перехрестя вулиць Замостянська та Брацлавська, яке розташоване неподалік місця ДТП. Однак жодного доказу, на якому б було зафіксовано, що до описаної ДТП причетний саме автомобіль «ЗАЗ Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 в матеріалах справи не міститься, адже ні марки, ні моделі, ні кольору, ні реєстраційного номера автомобіля, який спричини ДТП не зафіксовано жодним чином. Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, з впевненістю можна виснувати, що жодний з них не підтверджує причетність до описаної ДТП автомобіля «ЗАЗ Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 ; факт керування ОСОБА_1 автомобілем «ЗАЗ Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 під час ДТП від 25 лютого 2024 року; факт порушення водієм автомобіля «ЗАЗ Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 ПДР, що стало наслідком ДТП.

Належний скаржнику транспортний засіб на предмет наявності пошкоджень працівниками поліції взагалі не оглядався.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені у ній підстави.

Потерпіла ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу від 05 березня 2024 року серії ААД №626645, 25 лютого 2024 року о 20 год. 57 хв. у м. Вінниця по вул. Брацлавській, 39 водій ОСОБА_1 керував транспортним заосбом «Део Ланос», д. н. з. НОМЕР_3 . Під час руху заднім ходом водій не був уважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб «Мерседес Бенц», д. н. з. НОМЕР_2 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3.б, 10.9, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно із протоколом від 05 березня 2024 року серії ААД №626801, 25 лютого 2024 року о 20 год. 57 хв. у м. Вінниця по вул. Брацлавській, 39 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним заосбом «Део Ланос», д. н. з. НОМЕР_3 , здійснив зіткнення з автомобілем Мерседес Бенц», д. н. з. НОМЕР_2 , та будучи причетним до ДТП залишив місце події, чим порушив п. 2.10.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі (п. 1 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395).

Якщо при ДТП один з його учасників зник з місця пригоди, поліцейський оформляє схему місця ДТП, відбирає пояснення в потерпілого, свідків (у разі їх наявності), встановлює наявність засобів зовнішнього відео-, фотоспостереження та невідкладно повідомляє уповноважену особу підрозділу поліції, відповідальну за розшук осіб, що зникли з місця ДТП. Остання зобов`язана вжити всіх можливих заходів для встановлення винуватців ДТП та обставин її вчинення в найкоротший строк, але не більше двох місяців. При встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація (п. 8 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395).

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, суд першої інстанції зазначив, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення ААД № 626645 та ААД № 626801 від 05 березня 2024 року, схемою місця ДТП, рапортом, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , а також поясненнями останньої в судовому засіданні, які є аналогічними за змістом, послідовними і логічними, відеозаписом та фото, що містяться на диску. Із вказаних відеозаписів видно, що у дворі магазину «Велохаус», де припарковані автомобілі, в тому числі автомобіль марки «Мерседес», що належить потерпілій ОСОБА_2 , сталося ДТП, а саме автомобіль темного кольору з фішкою таксі на даху рухаючись заднім ходом допускає зіткнення з автомобілем потерпілої і одразу після цього залишає місце події. При чому темний автомобіль уїжджає в бік перехрестя вулиць Замостянська та Брацлавська. Далі з фото, зроблених з камер ситуативного центру вбачається, що через дуже короткий проміжок часу (кілька хвилин) дуже схожий автомобіль перетинає перехрестя вулиць Замостянська та Брацлавська, і камери фіксують його марку та номерний знак «ЗАЗ Део Ланос» НОМЕР_1 . З вказаного вбачається, саме заначений автомобіль і є винуватцем ДТП, оскільки його зовнішні ознаки співпадають з ознаками автомобіля, зафіксованого камерами ситуативного центру.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, із долученого до матеріалів справи відеозапису дійсно вбачається, що автомобіль темного кольору із фішкою таксі на даху рухаючись заднім ходом допускає зіткнення з автомобілем потерпілої і одразу після цього залишає місце події. Однак на відеозаписі не видно ані колір автомобіля, ані марку/модель, ані державний номерний знак.

До того ж із відеозапису неможливо встановити дату і час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що у свою чергу викликає обґрунтовані сумніви у правильності відомостей про дату і час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, зазначених у протоколах.

На долучених до матеріалів справи фотокартках із камер Ситуаційного центру видно рух автомобіля із фішкою таксі на перехрестях вулиць Брацлавської, Замостянської та Довженка о 20 год. 25 хв. та о 20 год. 56 хв. Проте на цих фото так саме не зафіксовано державний номерний знак, марку/модель авто.

Також у матеріалах справи наявні фото державного номерного знаку автомобіля ОСОБА_1 , які зроблені у невідомому місці, у невстановлений час.

Водночас будь-яких даних про пов`язаність між собою зазначених подій та відео/фото доказів матеріали справи не містять.

Окрім того апеляційний суд звертає увагу на те, що працівниками поліції у порушення вимог п. 8 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, не був оглянутий транспортний засіб ОСОБА_1 на предмет наявності пошкоджень внаслідок ДТП, відповідно такі пошкодження не були зафіксовані, що також не дає можливості однозначно стверджувати про причетність автомобіля скаржника до вчиненого ДТП.

Апеляційний суд констатує, що будь-які беззаперечні докази вчинення ОСОБА_1 ДТП 25 лютого 2024 року за обставин зазначених у протоколі, а відповідно і залишення місця ДТП відсутні.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, є законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної постанови у зв`язку з недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2024 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук