П О С Т А Н О В А

Іменем України

17.06.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4, 124 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , 09.05.2024 року о 15 год. 20 хв. у м.Львові на вул.Стрийська, 104, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , під час об`їзду автомобіля "Nissan Juke" д.н.з. НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.13.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_1 , 09.05.2024 року о 15 год. 20 хв. у м.Львові на вул.Стрийська, 104, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, не залишився на місці пригоди та не повідомив підрозділ поліції.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10.а,д ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому заперечив, пояснив, що він дійсно керував транспортним засобом «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , 09.05.2024 року, однак завданого удару транспортному засобу "Nissan Juke" не відчув, відтак і не зупинився на місці пригоди. Зазначив, що він та дружина є пенсіонерами, а їх матеріальне становище є вкрай скрутне, на підтвердження надав суду виписку про свої доходи та доходи дружини. Окрім цього зазначив, що нещодавно мав операцію, а тому має погане самопочуття, на підтвердження чого додав виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Зазначив, що в його діях був відсутній умисел на приховання факту зіткнення із транспортним засобом, оскільки удару він не відчув та пошкоджень на своєму транспортному засобі не виявив.

Потерпіла подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши адміністративні матеріали, суд приходить до висновку що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, слід закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомісті.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративні відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ст.122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується лише умисною формою вини особи.

У відповідності з п.1.10 Правил дорожнього руху України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч.1ст.11 КУпАП).

З пояснень ОСОБА_1 , які він надав у судовому засіданні та з протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається що він не відчув зіткнення з іншим автомобілем, про вказані події дізнався лише після складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність умислу ОСОБА_1 на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди матеріали справи не містять.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки судом не встановлено наміру залишити місце дорожньо-транспортної пригоди. Жодних дій, спрямованих на уникнення відповідальності, ОСОБА_1 не вчиняв.

З приводу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, слід зазначити наступне.

Як вбачається з вимог п.13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.

У відповідності до вимог ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 254, 257 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вина його доведена зібраними по справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №815201 від 10.05.2024; схемою місця ДТП від 09.05.2024 року; поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_3 .

Разом з тим, відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зокрема, судом встановлено, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 з необережності, а також судом враховано скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 , яке підтверджується випискою про доходи №4103 4919 6271 0100 від 11.06.2024 року, та довідкою про доходи його дружини №0993 5090 7219 1919 а також те, що останній є пенсіонером. Окрім цього, згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3429, яку надав ОСОБА_1 , вбачається що останній 01.04.2024 року переніс операцію та продовжує амбулаторне лікування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що останнього можливо звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Застосування такого виховного заходу як усне зауваження в даному випадку буде достатнім для досягнення виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Оскільки до суду надійшли дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП, та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то суддя об`єднує справи №465/4133/24, №465/4135/24 в одне провадження та присвоює №465/4133/24.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Враховуючи, що судом рішення про накладення адміністративного стягнення не приймалося, підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 251, 221, 247, 283, 284 КУпАП -

п о с т а н о в и в :

Об`єднати справи №465/4133/24 та №465/4135/24 в одне провадження, присвоївши єдиний унікальний номер справи № 465/4133/24.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено 24.06.2024.

Суддя Марків Ю.С.