Справа № 466/3993/24 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 33/811/892/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Микуша Дмитра Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Микуша Дмитра Михайловича на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 21 травня 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 31 березня 2024 року, о 17 год. 30 хв., у м. Львів по вул. Клепарівська, 24, керував транспортним засобом «PEUGEOT», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився, що підтверджується висновком лікаря №001050 від 31 березня 2024 року, записами на бодікамери №471789, №474311, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Микуш Д.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що з постановою місцевого суду він не погоджується, оскільки дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, містить відомості, які не відповідають дійсним обставинам справи.

Наголошує, що місцевим судом не надано належної оцінки клопотанню про закриття провадження та долученим до нього доказам, не надано оцінки доказам долученим до протоколу про адміністративне правопорушення на предмет їх законності та допустимості, не надано оцінки неправомірним діям працівників поліції та лікаря, який проводив огляд.

Повідомляє, що ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет, є інвалідом III групи, а стресова ситуація, яка склалася сприяла підвищенню цукру в крові від чого його поведінка викликала певні підозри та виглядала дивною.

Звертає увагу, що водій пройшов клінічне обстеження, а відмовився лише від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», окрім того наголошує, що він здав зразок біологічного середовища.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення підтверджує лише те, що у працівників поліції виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не перебуває в стані іншого сп`яніння, у зв`язку із чим він не може бути сам по собі доказом.

Наголошує, що у висновку лікаря не відображено результатів дослідження зразків біологічного середовища (сечі), яке водій здав, а відмовився він лише від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, оскільки не довіряє даному приладу.

Звертає увагу, що лікар провів тестування зразків біологічного середовища на стан наркотичного сп`яніння, чим перевищив свої повноваження, оскільки водія було доставлено в медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Повідомляє, що матеріали справи не містять письмового направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння в медичний заклад, а рапорт працівників поліції є внутрішнім документом та недопустимим доказом.

Звертає увагу, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, є фрагментарним та не відображає всі обставини.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №749833 від 31 березня 2024 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot » р.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя ), від проходження огляду на визначення стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі - відмовився;

- інформацією з висновку №001050 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 березня 2024 року (а.с. 3), згідно із яким водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- рапортом працівника поліції (а.с. 3), з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. У медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест »;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №1792045 від 31 березня 2024 року (а.с. 4), з якої вбачається, що водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку із порушенням п.14.6 в ПДР України;

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001050 (а.с. 33), з якого встановлено, що у водія ОСОБА_1 було виявленого запах алкоголю, окрім того він відмовився від обстеження, а також те, що в нього було відібрано зразок біологічного середовища «сечі»;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено в судовому засіданні, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу «Peugeot » р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням ПДР України (обгін транспортного засобу на пішохідному переході), опитування водія під час якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (поведінка, що не відповідала обстановці, почервоніння шкірного покриву обличчя, запах алкоголю), у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від якого водій відмовився, виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, після чого працівниками поліції доставлено його в медичний заклад. У медичному закладі лікарем було проведено клінічне обстеження водія ОСОБА_1 , відібрано зразки біологічного середовища (сечі), для проведення тестування на стан наркотичного сп`яніння (у водія не було виявлено наркотичного сп`яніння), запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», від якого він відмовився (зазначив, що не довіряє приладу «Драгер»), після чого вчиняв дії, які зафіксовано лікарем, як відмова від завершення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння (зазначав, що не відмовляється від огляду проте не виконував розпорядження лікаря, щодо проходження огляду нс стан алкогольного сп`яніння), окрім того ОСОБА_1 було роз`яснено лікарем порядок проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, які саме зразки біологічного середовища відбираються для проведення огляду на стан сп`яніння, після чого складено висновок, в якому зафіксовано відмову водія від прохолодження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції повідомлено ОСОБА_1 , що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснено права та обов`язки, ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення, відсторонено його від керування транспортним засобом.

Аргументи сторони захисту, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, виконував всі вказівки лікаря, а відмовився лише пройти тестування на газоаналізаторі, оскільки не довіряє даному приладу, не беруться до уваги апеляційного суду.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735., наказом КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» №172 від 12 грудня 2022 року «Про порядок проведення медичних оглядів для визначення у водія транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно із ч. 1,2,3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 1 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 12 розділу І цієї Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до наказу КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» №172 від 12 грудня 2022 року «Про порядок проведення медичних оглядів для визначення у водія транспортного засобу ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» в кабінеті медичного огляду водіїв транспортних засобів, медичний огляд виявлення стану алкогольного сп`яніння проводиться з використанням газоаналізатора «Alcotest 6820» №ARNA-0343, виробник Drager Safety AG&Co, KGaA, Німеччина.

Окрім того,апеляційний суд зазначає, що діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, встановлюється не тільки на підставі результатів тестування, а лікар звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб,запах алкоголю з порожнини рота, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.

Клінічні дані в поєднанні із результатом газоаналізатора дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин чи алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, у медичному закладі було проведено клінічне дослідження після чого відповідно до наказу КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» №172 від 12 грудня 2022 року « Про порядок проведення медичних оглядів для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» запропоновано водію пройти тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест» від якого він відмовся, у зв`язку із чим він вчинив дії, які були зафіксован лікарем, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме не було завершено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції та працівників медичного засобу порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 та вимог ст. 266 КУпАП, оскільки, як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій вчиняв дії, які свідчили про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянтів про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що доводи апелянта є неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм з фіксацією обставин, викладених у протоколах про адміністративне правопорушення від 31 березня 2024 року, а саме його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі за допомогою газоаналізатора.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет, є інвалідом III групи, а стресова ситуація, яка склалася сприяла підвищенню цукру в крові від чого його поведінка викликала певні підозри та виглядала дивною, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер.

Оскільки, згідно з п. 2, п. 3 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі за допомогою газоаналізатора водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аргументи апелянта, що водій пройшов клінічне обстеження, а відмовився лише від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», здав зразок біологічного середовища, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки такі не впливають на кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, окрім того апеляційний суд зазначає, що зразки біологічного середовища (Сечі) зберігаються в медичному закладі на протязі 90-та днів, та у апелянта була можливість звернутися з клопотання про призначення експертизи даних зразків, проте він таким правом не скористався.

Апеляційний суд зазначає, що діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, встановлюється не тільки на підставі результатів газоаналізатора, а лікар звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак алкогольного сп`яніння.

Лише клінічні дані в поєднанні із результатом газоаналізатора дають можливість визначити, чи знаходиться дійсно людина в стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, у медичному закладі було проведено клінічне дослідження після чого водій відмовився від проходження тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер».

Твердження апелянта, що у висновку лікаря не відображено результатів дослідження зразків біологічного середовища (сечі), яке водій здав, заслуговують на увагу апеляційного суду, разом із тим апеляційний суд звертає увагу, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що зразки біологічного середовища були використані для проведення тестування на стан наркотичного сп`яніння, яке показало негативний результат.

Доводи, що лікар провів тестування зразків біологічного середовища на стан наркотичного сп`яніння, чим перевищив свої повноваження, оскільки водія було доставлено в медичний заклад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд розцінює критично, оскільки на відео працівник медичного закладу зазначив, що водія ОСОБА_1 було скеровано для проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Аргументи сторони захисту, що в матеріалах справи відсутнє письмове скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння, не береться до уваги апеляційним судом.

Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Більше того, з огляду на положення пунктів 7, 8 розділу ІІІ Інструкції для визначення наркотичного засобу або психотропних речовини є обов`язковим проведення лабораторних досліджень, яке може бути здійснено лише в умовах закладу охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З аналізу норм вказаної Інструкції вбачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється працівником поліції направленням за встановленою формою, водночас вказаною Інструкцією не передбачено, що таке направлення долучається до матеріалів судової справи.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Микуша Д.М. є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 21 травня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Микуша Дмитра Михайловича - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.