Справа № 731/606/23 Головуючий у 1 інстанції Савенко А. І.
Провадження № 33/4823/555/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд:

Головуючого судді Салая Г.А.,

захисника Ріпки І.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ріпки І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 10 травня 2024 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 5 серпня 2023 року, о 01 год. 19 хв., в смт Варва, по вулиці Зарічній, ОСОБА_1 керував автомобілем Jeep Grand Cherokee, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Ріпка І.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що у працівників поліції були відсутні підстави для зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , оскільки будь-яких порушень ПДР України не допустив. Зазначає, що працівники поліції висунули ОСОБА_1 незаконні вимоги щодо перевірки документів та проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає надані суду працівниками поліції докази недопустимими, оскільки отримані внаслідок незаконної зупинки транспортного засобу.

Наголошує, що суд безпідставно розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 та незважаючи на встановлену військову частину, де він проходить службу за мобілізацією, жодної повістки за місцем служби не направив.

Заслухавши пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На суд покладається обов`язок повідомити особу про час та місце судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка обізнана про судовий розгляд, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 286 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Як вбачається матеріалів справи та підтверджено апелянтом, місцевим судом неодноразово направлялися повістки про виклик ОСОБА_1 в судові засідання, які отримувала його дружина. Крім того, оголошення були розміщені на офіційному вебсайті судової влади України.

Таким чином, судом першої інстанції виконані вимоги ст. 268 КУпАП, тому доводи апелянта про неможливість розгляду справи у його відсутність є необґрунтованими.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог пункту 2. 5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Проходження огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 471651 від 05.08.2023, водій ОСОБА_1 05 серпня 2023 року, о 01 год. 19 хв., в смт Варва, по вулиці Зарічній, керував автомобілем Jeep Grand Cherokee, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП, та відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Факт скоєння інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами, які узгоджуються між собою: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 471651 від 05.08.2023та додатками до протоколу, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Так, згідно відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення комендантської години. Водій назвався ОСОБА_1 , відповів, що посвідчення водія вдома. Під час спілкування з водієм працівник поліції повідомив, що виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 спочатку вибачався та просив відпустити, а пізніше відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, почав поводити себе агресивно, і він і його дружина висловлювалися нецензурно на адресу працівників поліції. Поліцейським роз`яснювалось, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та водія відсторонено від керування транспортним засобом, на що знову водій поводив себе зухвало та складений протокол не підписав.

Підстав вважати вказані докази неналежними та такими, що складені з порушенням, апеляційний суд не вбачає.

Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби.

Отже, доводи апеляційної скарги про безпідставну зупинку транспортного засобу не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 рухався у комендантську годину, що саме по собі є підставою для зупинки.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Твердження про відсутність у матеріалах справи направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння та акту огляду водія на стан сп`яніння не є обґрунтованими з огляду на те, що водій відмовився від його проходження, що підтверджується переглянутим відеозаписом.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Клопотання захисника про зупинення провадження у справі у звязку з мобілізацією не підлягає задоволенню, оскільки діючим КупАП це не передбачено.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, то він, згідно п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Ріпки І.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 10 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору на підставі п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір».

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай