Справа № 392/287/24
Провадження № 3/392/292/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду у Кіровоградській області Бадердінова А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , інваліда II групи, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2 , 2010 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №055861 від 09.02.2024 року вбачається, що 09.02.2024 року о 23 год 27 хв. в с. Мар`янівка по провулку Шатного, 28, Новоукраїнського району Кіровоградської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 якому було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, яке ставиться йому у провину не визнав та вказав, що він не відмовлявся проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте працівник поліції спонукав його відмовитися від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, пояснюючи це тим, що даний факт свідчитиме про його провину.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Пільгуй О.М., який діє на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 21.06.2024 року в судове засідання зазначив, що працівники поліції порушили Інструкцію «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, оскільки ОСОБА_1 відразу погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, при цьому, працівники поліції не забезпечили йому його право на проходження огляду, а навпаки схиляли ОСОБА_1 до відмови та чинили на нього тиск, щоб останній відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Крім того, не вказали, які саме ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 мав.

Вважає, дії працівників поліції підбурюючими та провокаційними. У зв`язку з чим притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурення зі сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. А тому, просив провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його представника, дослідивши письмове клопотання, матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши всі обставин справи, приходжу до наступних висновків.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При з`ясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За змістом ст. ст. 254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і на яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП поліцейським ПОГ ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Кучеренком Р.О. додано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №055861 від 09.02.2024 року складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме, огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, млява мови, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду відмовився; направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 в КНП «Маловисківська лікарня» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд в закладі охорони здоров`я не проводився; копію посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 07.06.2002 року.

З переглянутих в судовому засіданні відеозаписів, які містяться на DVD R диску з відео файлами №№_0007_233151,_234000,_235000,_0000,_1000,_232140F, 232639F,_233139F,_233639F» від 09.02.2024 року, вбачається, що поліцейські зупинили ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху. В ході їхньої розмови, у поліцейських виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запитали, чи ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, на що останній відповів, що ні. Не повідомляючи ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння працівник поліції відразу пропонує пройти йому огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального газоаналізатора Драгер або в медичному закладі. ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. На що поліцейський йому говорить ОСОБА_1 : «якщо ми вам предоставимо Драгер і ви його продуєте, це свідчитиме про те, що ви сто відсотків перебуваєте в стані алкогольного сп`яніння, якщо не будете продувати Драгер, то зможете довести свою невинуватість в суді». Надалі ОСОБА_1 говорить, що не заперечує, що вживав алкоголь. При цьому, поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за ч.1 ст.130 КУпАП. Роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституцією України, ст.268 КУпАП.

Згідно пункту 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Суд констатує, що ОСОБА_1 , на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння дав стверджувальну та чітку відповідь, що згодний пройти огляд, про те працівники поліції своїми неодноразовими та невизначеними запитаннями спонукали ОСОБА_1 відмовитися від огляну на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі охорони здоров`я, у зв`язку із чим фактично відмовили ОСОБА_1 у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він чітко відповідав, що пройде огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Той факт, що на відеозаписі ОСОБА_1 після відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння говорить працівникам поліції, що вживав алкогольні напої не є належним доказом на підтвердження вини особи, оскільки сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачав такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду у справі № 537/2088/17 від 15.05.2019 та у справі № 177/525/17 від 08.07.2020.

Відповідно до сталої практики Європейського суду із прав людини, висловленої у чисельних рішення Суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою передбаченою для кримінальних правопорушень. Європейський суд із прав людини виключає можливість притягнення особи до відповідальності, за вчинення правопорушення, на яке особу підбурили працівники поліції. Так у рішеннях ЄСПЛ ухвалених у справах «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» та інших Судом зазначено те, що підбурювання до вчинення правопорушення буде мати місце, коли працівники поліції з метою встановлення правопорушення, тобто зібрання доказів та подальшого притягнення особи до відповідальності впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення правопорушення, яке в іншому випадку не було би вчинене (зокрема п.55 рішення у справі «Раманаускас проти Литви»). Притягнення особи до відповідальності за правопорушення, вчинене внаслідок підбурювання із сторони поліцейських буде свідчити про порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, суд приходить до висновку, що порушення з боку ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху не відбулось, оскільки встановлено, що поліцейським було порушено порядок проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Будь-які докази про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутні, а тому встановлені під час розгляду обставини виключають наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд не має права самостійно відшкодовувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах « Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року, заява № 16347/02 та Малофєєва проти Росії від 30.05.2013 року, заява № 36673/04).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпціє, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження в даній справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії ОБ №05581 про адміністративне правопорушення від 09.02.2024 року відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст.9, ч.1 ст. 130, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 266, 268, 280 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Альона Володимирівна Бадердінова