Справа № 127/6194/24
Провадження № 3/127/1660/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого як фізична особа-підприємець, громадянина України,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 15.02.2024 року о 20 год. 40 хв. на перехресті вулиць Пирогова та Данила Галицького у м. Вінниці, керуючи транспортним засобом марки "RENAULT LAGUNA", номерний знак НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті, повертаючи праворуч, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_2 на нерегульованому пішохідному переході та скоїв наїзд на нього, від чого транспортний засіб та майно пішохода отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3б, 10.1, 10.2, 16.2 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 15.02.2024 року о 20 год. 40 хв. на перехресті вулиць Пирогова та Данила Галицького у м. Вінниці, керуючи легким електричним транспортним засобом, що має одне колесо та обладнане електричним двигуном, а саме моноколесом, здійснюючи рух по тротуару, здійснив виїзд на нерегульований пішохідний перехід, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки "RENAULT LAGUNA", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 2.3б, 12.1, 11.13 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 15.02.2024 о 20 год. 40 хв. керував транспортним засобом марки "RENAULT LAGUNA", номерний знак НОМЕР_1 . Проїзджаючи по вул. Пирогова, здійснював поворот на вулицю Д. Галицького та в нього на великій швидкості в`їхав громадянин на моноколисі. Після цього він зупинився, викликав працівників поліції та запитав чи потрібна ОСОБА_2 (громадянину на моноколесі) медична допомога, на що останній повідомив, що йому допомога не потрібна. Правил дорожнього руху при здійсненні повороту не порушував, сигнал повороту був увімкнений, однак ОСОБА_2 їхав на моноколесі на великій швидкості з порушенням ПДР, а саме їхав на транспортному засобі по частині дороги, яка призначена для пішоходів, виїхав на великій швидкості на проїзну частину, хоча мав переходити по пішохідному переходу, внаслідок чого вдарився в його автомобіль. Він не очікував, що з тротуару на великій швидкості виїде моноколесо, не бачив, щоб моноколесо світилося. Також зазначив, що оскаржував дії працівників поліції до УПП у Вінницькій області в частині неправильного викладення працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього суті адміністративного правопорушення, а саме працівники поліції зазначили, що він не надав дорогу пішоходу, однак ОСОБА_2 не був пішоходом, а рухався на транспортному засобі - моноколесі, однак відповіді на свою скаргу з УПП у Вінницькій області не отримав. Вважає, що саме ОСОБА_2 винуватий у вчиненні ДТП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 15.02.2024 року о 20 год. 40 хв. він рухався по тротуару вулиці Пирогова в сторону ринку "Урожай" на моноколесі з вімкненою світлотехнікою. На перехресті вулиць Пирогова-Данила Галицького, на пішоходному переході його збив автомобіль "RENAULT LAGUNA", номерний знак НОМЕР_1 . Після зіткнення його відкинуло на 2 метри від автівки в сторону бордюра. Автівки, які рухались з єлектромережі і повертали на вул. Д. Галицького його бачили і надавали перевагу в русі, а "RENAULT LAGUNA", номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони ринку "Урожай", не збавляючи швидкості, повертаючи на вул. Д. Галицького збив його, коли він вже був на середині пішоходного переходу. Пішохідний перехід переїжджав на моноколесі, і в цьому свою вину визнає, оскільки мав переходити пішохідний перехід. Однак на моноколесі він рухався зі швидкістю пішохода. В нього великий досвід керування моноколесом. Внаслідок ДТП моноконесло пошкоджене і він бажає, щоб йому відшкодували збитки.

Дослідивши надані до суду докази, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов таких висновків.

До Вінницького міського суду Вінницької області з Управління патрульної поліції у Вінницькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, до Вінницького міського суду Вінницької області з Управління патрульної поліції у Вінницькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, враховуючи, що учасники справи не заперечують проти об`єднання справ, суд вважає, що відповідно до ст. 36 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення слід об`єднати в одне провадження.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 15.02.2024 року о 20 год. 40 хв. на перехресті вулиць Пирогова та Данила Галицького у м. Вінниці, керуючи транспортним засобом марки "RENAULT LAGUNA", номерний знак НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті, повертаючи праворуч, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_2 на нерегульованому пішохідному переході та скоїв наїзд на нього, від чого транспортний засіб та майно пішохода отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3б, 10.1, 10.2, 16.2 Правил дорожнього руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 15.02.2024 року о 20 год. 40 хв. на перехресті вулиць Пирогова та Данила Галицького у м. Вінниці, керуючи легким електричним транспортним засобом, що має одне колесо та обладнане електричним двигуном, а саме моноколесом, здійснюючи рух по тротуару, здійснив виїзд на нерегульований пішохідний перехід, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки "RENAULT LAGUNA", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 2.3б, 12.1, 11.13 Правил дорожнього руху.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1.10. Правил дорожнього руху, учасник дорожнього руху, це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.

До немеханічних транспортних засобів належать ті, які призначені для руху в складі з механічним транспортним засобом (причепи, напівпричепи) або приводяться в рух за допомогою мускульної сили людей (велосипеди тощо) або тварин (гужові вози, сани тощо).

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. Термін охоплює всі види механічних транспортних засобів, включаючи трамваї і тролейбуси, а також трактори і самохідні машини.

У Правилах дорожнього руху чітко визначено поняття транспортного засобу - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Тобто, даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Також у вищезгаданому Законі наведено визначення низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.

Головна зміна полягає у тому, що електоскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами.

Їх поділили на дві категорії:

- легкий персональний транспортний колісний засіб, що приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами потужністю в діапазоні до 1000 Вт. Може бути з одним, двома, трьома або чотирма колесами. Максимальна швидкість до 25 км/годину;

- низькошвидкісний приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами. Може також бути з різною кількістю коліс, але максимальна швидкість доходить до 50 км/годину. Споряджена маса не більше 600 кілограмів.

Зазначені зміни були також викладені і в Законі України «Про автомобільний транспорт».

Також, у постанові ВС від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 вказано, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо), характеристика даного засобу, як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Отже, якщо моноколесо служить для перевезення осіб, зокрема самого водія, він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти ними та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 використовував моноколесо, як транспортний засіб, тобто реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху, останній, повинен був керувати транспортним засобом, рухаючись дорогами загального користування з додержанням вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до 2.3б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до п. 16.2 Правил дорожнього руху, на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 11.13 Правил дорожнього руху, забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил.

Так, п.п. 1.4. та 1.5 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Як вбачається з пояснень судовому засіданні ОСОБА_1 , 15.02.2024 о 20 год. 40 хв. він керуював транспортним засобом марки "RENAULT LAGUNA", номерний знак НОМЕР_1 , та проїзджаючи по вул. Пирогова здійснював поворот на вулицю Д. Галицького. В цей час на дорогу вилетів чоловік на моноколесі та на великій швидкості в`їхав в його автомобіль. ОСОБА_2 їхав на моноколесі на великій швидкості з порушенням ПДР, а саме їхав на транспортному засобі по частині дороги, яка призначена для пішоходів, виїхав на великій швидкості на проїзну частину, хоча мав переходити по пішохідному переходу, внаслідок чого вдарився в його автомобіль.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що рухався по тротуару на моноколесі та на середині пішоходного переходу водій автомобіля "RENAULT LAGUNA" не дав можливість йому завершити маневр та вдарив його.

З дослідженої в судовому засіданні схеми місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що 15.02.2024 о 20 год. 40 хв. на перехресті вулиць Пирогова - Д. Галицького в м. Вінниці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки "RENAULT LAGUNA", номерний знак НОМЕР_1 , та транспортного засобу - моноколеса, під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. В схемі місця дорожньо-транспортної пригоди зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень двох транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. В схемі місця дорожньо-транспортної пригоди відображено розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував, що моноколесо під керуванням ОСОБА_2 він не бачив, оскільки водій вказаного транспортного засобу, порушуючи Правил дорожнього руху, на великій швидкості, різко здійснив виїзд на пішоходний перехід з тротуару.

Так, відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Відповідно до п. 11.13 Правил дорожнього руху, забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил.

З цього слідує, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, оскільки як встановлено в судовому засіданні, при здійсненні виїзду ОСОБА_2 на пішохідний перехід, останнім порушено вимоги п. 11.13, п. 12.1 Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Тобто зіткнення сталося після недозволеного маневру водія транспортного засобу ОСОБА_2 , що виключає в діях ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, оскільки аварійна ситуація спричинена не його діями, а іншим водієм. Саме по собі не уникнення зіткнення не може бути поставлено йому у провину, оскільки його дії не перебували у прямому причинному зв`язку із суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Вказане узгоджується і з позицією Верховного Суду викладену у постанові від 16.10.2019 у справі № 163/1753/17 в якій зазначено, що причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями Правил дорожнього руху й відповідними наслідками.

При цьому, п. 10.1 Правил дорожнього руху передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Оскільки ОСОБА_1 перед початком виконання поворуту праворуч, вимоги Правил дорожнього руху виконав, переконався, що це буде безпечно та впевнившись в безпечності маневру, почав виконувати маневр, а саме повертати праворуч, проте небезпека виникла не перед початком повороту, а під час завершення маневру, яку створив саме водій транспортного засобу моноколеса ОСОБА_2 , що неможливо було передбачити у момент початку здійснення маневру, тому порушень вимог Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_1 не вбачаються.

Також суд зазначає, що сам по собі рух по пішоходному переходу водія моноколеса ОСОБА_2 , не давав йому переваг при здійсненні маневрів, оскільки останній, в свою чергу, повинен також був переконатись у відсутності автомобіля, котрий здійснює маневр і що його дії будуть безпечними та не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як встановлено із досліджених судом доказів, водій автомобіля "RENAULT LAGUNA", номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 своїми діями не створював небезпеку водію моноколеса ОСОБА_2 , тому в його діях невідповідностей вимогам п. 10.1, п. 10.2 Правил дорожнього руху які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП не вбачається.

Щодо невідповідності в діях водія автомобіля "RENAULT LAGUNA", номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 п. 16.2 Правил дорожнього руху, суд вважає дану обставину взагалі недоведеною, оскільки як встановлено в судовому засіданні та мідтверджено учасниками дорожного руху, ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці не перебував в статусі пішохода, оскільки керував транспортним засобом - моноколесом.

Тому, враховуючи викладене, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення обставина, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "RENAULT LAGUNA", номерний знак НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті, повертаючи праворуч, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_2 на нерегульованому пішохідному переході та скоїв наїзд на нього, не відповідає дійсності.

Отже, дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджується, що ОСОБА_1 допустив порушення Правил дорожнього руху.

Враховуючи обставини справи, заслухавши пояснення учасників справи в судовому засіданні, дослідивши надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять достатніх доказів, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не здобуто таких доказів і під час судового розгляду справи.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В свою чергу дослідивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 383756 від 15.02.2024, письмові та усні пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно з якими вони повідомляли про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.02.2024 о 20 год. 40 хв. на перехресті вулиць Пирогова - Д. Галицького в м. Вінниці, в якій зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та іншого майна.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан, обставин, що пом`якшують, або обтяжують відповідальність не встановлено, суд дійшов висновку, що слід визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Тобто, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, є безумовною підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення вчинене 15.02.2024, отже строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 7, ч. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, наявні підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 7, ч. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 268, 277, 283, 284, 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (№ 127/6194/24), об`єднати в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП (№127/6206/24) та присвоїти номер №127/6194/24.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя