ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/236/24 Номер провадження 33/814/789/24Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л. Є. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника адвоката Задорожньої В.О.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Задорожньої Вікторії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Диканського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Розстрочено ОСОБА_1 виплату призначеного штрафу в розмір 17000 грн. терміном на 10 місяців та зобов`язано його сплачувати по 1700 грн. щомісячно, починаючи з травня 2024 року до 30 числа кожного місяця до повного погашення заборгованості.

Зобов`язано ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом надання щомісячно відповідного документу (квитанції).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 19 березня 2024 року о 21:30 год. на 16 км автодороги Диканька-Шишаки, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda CX-7», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів). Від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Задорожня В.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на відсутність підстав для зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Звертає увагу на невідповідність складеного протоколу вимогам інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, оскільки в ньому не зазначено місце скоєння правопорушення.

Вважає, що записані в протоколі ознаки сп`яніння є формальними, оскільки поліцейські не перевіряли запах з порожнини рота, а з відеозапису у водія вбачається чітка мова та стійка хода.

Також вказує, що працівник поліції мав виписати водієві направлення до медичного закладу та забезпечити його доставку туди, а в разі відмови скласти відповідний протокол, що не було ними дотримано.

Разом з апеляційною скаргою захисником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що захисник не приймала участь в розгляді справи 29.04.2024, з матеріалами ознайомилася в електронному вигляді після звернення 15.05.2024 до суду, подавши в подальшому апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Так, матеріалами справи доводиться, що захисник Задорожня В.О. не приймала участь в розгляді справи, а з матеріалами справи ознайомилася після електронного звернення до суду 15.05.2024, подавши вже 20.05.2024 засобами поштового зв`язку апеляційну скарга.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААД №296983, складений 19.03.2021 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

акт огляду на стан сп`яніння,

направлення на огляд до КП Полтавський ОЦТЗ Полтавської обласної ради водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння,

записи з бодікамер працівників поліції та відеореєстратора службового авто,

постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо не пред`явлення посвідчення водія та реєстраційного документа на машину.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 та його захисником під час апеляційного розгляду.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з запису відеореєстратора, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на автодорозі за допомогою звукових та світлових сигналів з підстав наявних механічних ушкоджень передньої частини кузова.

Після зупинки ТЗ, поліцейський запитав у водія «Чи все добре? Кажуть, що ви попали в ДТП», на що ОСОБА_1 відповів «Так. Я не помню».

При цьому з відеозапису з бодікамери дійсно вбачаються явні ушкодження лівого крила, лівої фари та капота автомобіля.

З огляду на явні візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували водію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи в закладі охорони здоров`я.

В ході подальшого спілкування, в період часу з 21:30 год. до 22:10 год. ними неодноразово пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній не погоджувався, ухилявся від прямої відповіді та намагався вирішити питання інших шляхом. При цьому, постійно комусь телефонував та вступав у сварку з поліцейськими.

В подальшому, зважаючи на неадекватну та агресивну поведінку водія, а саме розбиття ним скла у своїй машині, висловлювання нецензурної лексики, поліцейським було застосовано спецзасоби.

Через 40 хвилин спілкування з водієм та відсутності отримання чіткої відповіді щодо проходження чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння вказана поведінка ОСОБА_1 була розцінена працівниками поліції як пасивна відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу не беруться судом до уваги, оскільки після зупинки авто поліцейський повідомляє водія щодо отриманої інформації про потрапляння вказаного автомобіля в ДТП, що в розумінні ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію, є обґрунтованою підставою для зупинки. Наявність механічних ушкоджень, які можуть свідчить про причетність до скоєння дорожньої пригоди, вбачається з відеозапису та не була спростована в ході судового розгляду.

Твердження апелянта про те, що при складанні протоколу було допущено порушення, а саме, не зазначено місце вчинення правопорушення, формально зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які не підтверджуються на відеозаписі, а сам протокол не відображає фактичних обставин та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - є безпідставними та спростовуються зібраними по справі доказами.

Так, в протоколі чітко зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення, а саме 16 км. автодороги Диканька -Шишаки, що є достатньою ідентифікуючою ознакою.

Стосовно формального зазначення ознак сп`яніння, то апеляційний суд зауважує, що ознаки сп`яніння у водія ОСОБА_1 , які внесені до протоколу відповідають ознакам, визначеним в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння та їх наявність у формі нечіткої змазаної мови, порушення координації рухів вбачається з долученого до справи відеозапису.

Помилковим є твердження захисника щодо необхідності вручення водієві направлення на огляд до медичного закладу, оскільки це суперечить нормам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння.

Так, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (п.7 розділ І інструкції).

Пунктами 8. 9 Розділу ІІ вказаної інструкції зазначено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, нормами чинної інструкції, яка регулюю порядок проведення огляду на стан сп`яніння працівник поліції заповнює форму направлення та доставляє особу до найближчого медичного закладу. Видача направлення на руки водієві не передбачена. В разі відмови водія направлення долучається до матеріалів справи, а в разі погодження на огляд в лікарняному закладі залишається в медичні установі.

В даному випадку, з огляду на відмову водія від проходження огляду направлення долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду є безпідставними, оскільки, як зазначалося вище, працівники поліції протягом 40 хвилин неодноразово пропонували пройти йому огляд, на що останній не висловлював погодження, постійно уникав прямої відповіді, вів тривалі телефонні перемовини, навмисно затягував час, його поведінка була агресивна та не відповідала обстановці, спочатку ним пропонувались гроші, потім він висловлював погрози в адресу поліцейських, після чого знову став просити, щоб його вибачили.

Дії водія працівниками поліції були вірно розцінені як такі, що спрямовані на ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння та вчинені у формі пасивної відмови.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику Задорожній Вікторії Олександрівні, яка діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Диканського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Задорожньої Вікторії Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Диканського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна