ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Солода В.М. на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм 2 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 квітня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 07.11.2023 о 22 год. 01 хв. в м. Черкаси, в м.Черкаси, вул.Кавказька, 237, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаними діями порушив п.2.5. Правил дорожнього руху.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник Солод В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 квітня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 посилається на те, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси є незаконною та необґрунтованою, ухвалена з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП суд невірно оцінив покази ОСОБА_1 та начальника караулу ОСОБА_3 , який повідомив, що викликав ОСОБА_1 на роботу по телефону без пояснення причин прибуття, а останній розцінив це як бойовий виклик, оскільки в той день в місті неодноразово вмикалася «Повітряна тривога», час прибуття до пожежної частини становив 30 хвилин. ОСОБА_1 пояснив суду, що він мешкає у Черкаському районі, друзів які могли б його відвести не має, таксі треба було чекати понад 20-25 хв., тому у ОСОБА_1 , як у особи, яка сумлінно ставиться до виконання своїх службових обов`язків, не було іншого вибору, як самостійно сісти за кермо транспортного засобу та їхати, як він думав рятувати людей, що він неодноразово робив за час несення служби. Зазначає, що ОСОБА_1 вчинив так, оскільки вважав, що діє в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян.

Крім того, враховуючи обставини, визнання ОСОБА_4 своєї вини, особу правопорушника, наявність пом`якшуючих відповідальність обставин та відсутність обтяжуючих обставин, а також той факт, що тяжких наслідків від правопорушення не настало, просить суд, якщо буде прийнято рішення про винуватість ОСОБА_1 призначати йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП без позбавлення право керування транспортними засобами, оскільки це фактично призведе до неможливості виконання конституційного обов`язку щодо захисту держави.

Зокрема, ОСОБА_4 та його захисник Солод В.М., при винесені постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 01.04.2024, були відсутні, в кінці останнього судовому засіданні 18.01.2024, суддя повідомив, що обміркує своє рішення по справі та повідомить результат. 02.04.2024 ОСОБА_1 засобами телефонного зв`язку повідомили, що відносно останнього винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання, призначені апеляційним судом на 17.05.2024, ОСОБА_4 та його захисник Солод В.М., не з`явилися, від захисника Солода В.М. надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , перебуває на лікарняному.

Судом апеляційної інстанції вжито заходи до безпосередньої участі в розгляді справи ОСОБА_4 та його захисника Солода В.М., на виконання вимог ст.294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення по суті складеного протоколу про адміністративне правопорушення. Однак, 21.06.2024, ОСОБА_4 та його захисник Солод В.М., будучи належним чином повідомлені, до судового засідання не з`являлися, захисник Солод В.М., надавав суду клопотання про відкладення судового засідання, по причини перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікування в травматологічному відділення Чорнобаївської БПЛ Золотоніського району. При цьому підтверджуючих документів, щодо перебування ОСОБА_4 саме на стаціонарному лікування до суду апеляційної інстанції надано не було.

Таким чином, причини перенесення 21.06.2024, судового засідання, вважаю такими, які є зловживанням своїх процесуальних обов`язків. Оскільки, долучені довідки до клопотання з підстав перенесення судового засідання датовані 15.05.2024-17.05.2024 та 17.05.2024-20.05.2024, вказані дати не мають відношення до дати призначення судового засідання, тобто до 21.06.2024.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та його захисника Солода В.М.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника Солода В.М., про відсутність діях ОСОБА_4 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення Серія ААД №625912 від 07.11.2023, згідно з яким 07.11.2023 о 22 год. 01 хв. в м. Черкаси, в м.Черкаси, вул.Кавказька, 237, водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Вказаними діями порушив п.2.5. Правил дорожнього руху;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів інспектора роти №4 батальйону УПП в Черкаській області ДПП Діхтяра В.В., згідно з яким огляд було проведено у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Результати огляду: відмовився від огляду;

- направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції інспектора роти №4 батальйону УПП в Черкаській області ДПП Діхтяра В.В.;

- рапорту заступника командира взводу №2 роти тактико-оперативного реагування УПП в Черкаській області ДПП Д.Табашнюка від 07.11.2023, згідно з яким встановлено, що під час несення служби екіпажом «АГАТ 232» 07.11.2023 близько 23 год. 05 хв., в м.Черкаси, рухаючись по вулиця Хрещатик, було помічено транспортний засіб Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого при повороті з вулиці Хрещатик на вулицю Святотроїцька не ввімкнув світловий показник повороту, при повороті ліворуч. Даний автомобіль було зупинено, за кермом перебував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння в подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП;

- рапорту поліцейського взводу №2 роти №4 БУПП в Черкаській області ДПП С.Денисенка від 07.11.2023, згідно з яким встановлено, що під час несення служби екіпажом АГАТ 107 по рації надійшло повідомлення про те, що екіпажу АГАТ 232 потрібна допомога по вулиці Кавказька, 237. Прибувши на допомогу за вказаною адресою, екіпаж АГАТ 232 повідомив, що було зупинено водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення Правил дорожнього руху. Під час спілкування з останній, було виявлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що ОСОБА_4 відмовився. Було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Встановлено, що ОСОБА_4 є діючим співробітником ДСНС в Черкаській області та перебуває на посаді водія.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник Солод В.М. посилається на те, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси є незаконною та необґрунтованою, ухвалена з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП суд невірно оцінив покази ОСОБА_1 та начальника караулу ОСОБА_3 , який повідомив, що викликав ОСОБА_1 на роботу по телефону без пояснення причин прибуття, а останній розцінив це як бойовий виклик. Зазначає, що ОСОБА_1 вчинив так, оскільки вважав, що діяв в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян.

Апеляційний суд, вважає дані доводи захисника ОСОБА_2 , неспроможними та безпідставними.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини. Однією з найважливіших умов правомірності акту крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Таким чином, спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Заподіяна в стані крайньої необхідності шкода повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої не може бути виправдано станом крайньої необхідності.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу, оскільки, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, а саме: володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому, апеляційним судом не встановлено те, що відмова ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп`яніння була пов`язана з усуненням ним небезпеки, яка загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, і ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута в інший спосіб, ніж відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Тобто, не встановлено даних, які би свідчили про існування такої загрози, яка була викликана необхідністю у ОСОБА_4 відмовлятися від проходження ним огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та порушувати вимоги п.2.5 ПДР.

Крім того, відсутні докази, що ОСОБА_4 мав виконати наказ начальника караулу ОСОБА_3 , про прибуття на робоче місце шляхом особистого керування транспортним засобом та того, що ОСОБА_4 був позбавлений можливості залучити особу, яка має посвідчення водія відповідної категорії, для керування автомобілем з метою доставки ОСОБА_4 на робоче місце.

У даному випадку, позиція сторони захисту про те, що ОСОБА_4 діяв у стані крайньої необхідності, не узгоджується з вимогами закону та не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з усуненням передбаченої ст.18 КУпАП небезпеки. Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту та уникнення від відповідальності ОСОБА_4 , за вчинене правопорушення.

Доводи захисника ОСОБА_2 про те, що він та ОСОБА_4 при винесені постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 01.04.2024, були відсутні, заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази та довідки про виклик ОСОБА_4 та його захисника Солода В.М. до суду на 01.04.2024, але зазначений довід є самостійним та таким, який суттєвого впливу на законність постанови судді першої інстанції, з урахуванням обставин вчиненого, немає.

Доводи апелянта про те, що враховуючи обставини, визнання ОСОБА_4 своєї вини, особу правопорушника, наявність пом`якшуючих відповідальність обставин та відсутність обтяжуючих обставин, а також той факт, що тяжких наслідків від правопорушення не настало, просить суд, якщо буде прийнято рішення про винуватість ОСОБА_1 призначати йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП без позбавлення право керування транспортними засобами, оскільки це фактично призведе до неможливості виконання конституційного обов`язку щодо захисту держави.

Вважаю дані доводи необґрунтованими, з огляду на те, що накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_4 , у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.33,36 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_4 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_4 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 квітня 2024 року, щодо ОСОБА_4 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Солода В.М., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба