Справа № 459/985/24 Провадження № 3/459/300/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Жураковський А.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної вдповідальності ОСОБА_1 , його захисника Бруха А.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

31.03.2024 о 20:29 год у м. Червонограді на вул. Львівська, 64, інспектором ВРПП Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Батарчук О.Б., складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 751766 відносно ОСОБА_1 , згідно з яким останньому ставиться у вину порушення п.2.9.а ПДР України та стверджується, що ОСОБА_1 31.03.2024 о 18:45 год у м. Червонограді по вул. Львівська, 64 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, пояснив, що автомобілем не керував. Вказав, що його знайомий запросив його на дачу для спільного відпочинку. В ході останнього вони вживали алкогольні напої. Під кінець відпочинку останні посварились і він залишився на дачі. В подальшому він прокинувся і побачив, що до нього підходять працівники поліції. Останні почали вказувати, що він керував транспортним засобом та не виконав вимог працівників поліції про зупинку. Зазначив, що повідомив останніх, про те, що відпочиває на дачі. Однак, працівників поліції не влаштувала така відповідь. Далі, вони провели його обшук, заставили витягнути з кишень усі речі. В подальшому один із працівників поліції почав чинити на нього тиск , вказуючи, що їм поступило повідомлення на лінію 102, що на автомобілі їздить п`яний водій. Другий же поліцейський почав вказувати, що нібито вона зупиняла його, але він не зупинився. Додав, що працівники поліції вимкнули нагрудну камеру та пригрозили йому, що якщо він не скаже їм на камеру, що саме він керував транспортним засобом то вони його затримають і повезуть у поліцію, а в подальшому посприяють, щоб він якнайшвидше став мобілізованим до лав ЗСУ.Будучи підданим тиску він на камеру працівників поліції вигадав історію, що він керував автомобілем та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера.

Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суддя прийшов до такого висновку.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За вказаною диспозицією доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом, факт одночасного перебування цієї особи в стані алкогольного сп`яніння, або факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та факт вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Чинне законодавство, в тому числі й ПДР, не містить визначення терміну "керування транспортним засобом". Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно п.38 постанови Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа №404/4467/16-а(2-іс/811/3/17) зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

В клопотанні про закриття провадження у справі захисник ОСОБА_2 вказав, що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом. За його твердженням ОСОБА_1 перебував на дачі, куди запросив його друг для спільного відпочинку. В ході останнього вони вживали алкогольні напої. Після чого ОСОБА_1 заснув на лавці. В подальшому він прокинувся і побачив, що до нього підходять працівники поліції. Останні вказували, що він керував транспортним засобом та не виконав вимогу працівника поліції про зупинку.

Як вбачається з відеозапису наргудної камери поліцейського та відеореєстратора з патрульного атвомобіля, оглянутого у судовому засіданні, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Автомобіль марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 був припаркований, відеокамери не фіксують рух транспортного засобу. В той же час, ОСОБА_1 знаходився поруч біля автомобіля та слідував повз нього.

Окрім того, на оглянутому у судовому засіданні DVD диску містяться декілька відеозаписів на яких було зафіксовано відмову від проходження огляду, оскільки правопорушник вказує, що не керував транспортним засобом, і не зобов`язаний проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після чого, на другому відеозаписі ОСОБА_1 надає згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та проходить такий огляд за допомогою спеціального технічного засобу.Тобто, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення додано відеозаписи, які перериваються, що не дає можливості суду встановити повну та послідовну картину події.

Відповідно до Порядку зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них регулюється Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 №14/1 та п.4.1, 4.2 Розділу ІV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100. Згідно п.3.5. Інструкції №100 після активації нагрудної камери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Згідно Інструкції №100 працівникам патрульної поліції заборонено, зокрема змінювати, редагувати, видаляти, копіювати, передавати третім особам або іншим чином поширювати відеозаписи, зроблені на нагрудну відеокамеру без дозволу начальника Департаменту патрульної поліції або начальника управління патрульної поліції у місті. Згідно п.5.2 Інструкції №100 відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції надаються працівникам Департаменту патрульної поліції та управлінь патрульної поліції у містах з метою виконання ними функціональних обов`язків за погодженням з начальником Департаменту патрульної поліції або начальника управління патрульної поліції у місті.

Більше того, матеріали справи не містять рапорту ЖЕО, щодо повідомлення на лінію «102» про факт керування транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , про що згадується працівниками поліції на відеозаписі.

Будь-яких даних, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять. Суддя зауважує, що сам по собі рапорт поліцейського про керування ОСОБА_1 автомобілем, не може бути достатнім доказом керування транспортним засобом.

Виходячи зі змісту висновків Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, що викладені у пп. 36, 37 постанови від 23.10.2019 р. по справі № 357/10134/17, візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Окрім того, рапорт працівника поліції в частині керування ОСОБА_1 транспортним засобом є сумнівним, так як таке спостереження мало б відображатися і у відеозаписі з нагрудної камери чи відеореєстратора патрульного автомобіля.

Поряд з цим, суд вважає недоведеним поліцейським факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не підтвердженим доказами, які були досліджені.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких належних і допустимих доказів факту керування транспортного засобу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, доходжу висновку, що провадження у даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. І. Жураковський