Справа № 404/5243/24
Номер провадження 3/404/1899/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м.Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Загреба Ірина Віталіївна, за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Попович С.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ПП відсутній,

- за скоєння правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Із протоколу:

ОСОБА_1 , 08.06.2024 р. о 00-04 год., керуючи з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом автомобілем «Volkswagen Jetta», д/н НОМЕР_1 по вул.Вокзальна, 85 в м.Кропивницький, у порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що 07.06.2024 року в нього зламався автомобіль. Він з даного приводу телефонував. Кермо не крутилося та він намагався сам відбуксирувати. Ввечері на «Бош-Сервіс» виявив пошкодження. Згадує, що о 00.04 год. чекав на евакуатор та до нього підїхали патрульні поліцейські. Він в цей час стояв на габаритах та автівка заводилась. Стверджує, що алкоголю того дня не вживав, а пив лише «Барбовал». А вже під вечір 07.06.2024 ркоу біля 23.00 год. повідомив «пост», що батьку погано. Він відходив , так як спілкувався із сестрою по телефону з приводу стану батька.

Захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Попович С.М. в судовому засіданні вказала, що її підзахисний свою вину ту вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАп не визнає та надала клопотання про закриття провадження на підставі п. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення. Вважає за необхідне зазначити наступне. Так, інститут крайньої необхідності як умова відсутності складу адміністративного правопорушення.Відповідно дост. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є меншзначною, ніж відвернена шкода. У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини (Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного суду від 21 грудня 2018 року в справі №686/5225/17). Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства. Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Аналізуючи наведені обставини слід виходить з того, що згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. За змістом статей 10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. За законом, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення. В ході розгляду справи, суд має дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. На ОСОБА_2 не може бути накладене адміністративне стягнення, оскільки правопорушення (в частині відмови від проходження алкотестиру) такі дії були вчинені в стані крайньої необхідності, тобто своїми діями він відвертав настання більшої можливої шкоди життю та здоров`ю його батька, який в силу свого стану здоров`я потребував невідкладної медичної допомоги, аніж суспільна небезпека від порушення Правил дорожнього руху України. (Здійснював постійні дзвінки для забезпечення невідкладної медичної допомоги батьку). Згідно довідки №2844 КП "Криворізька міська клінічна лікарня №2 Криворізької міської ради" ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку ІІІ ступеня з контузійними гемарагічними вогнищами в обох лобних, лівій потиличних частинах. На 07.06.2024 стан хворого був тяжкий а 15.06.2024 року хворий помер. Оскільки ситуація, яка склалася, вимагала від ОСОБА_2 негайного реагування та основні дії були направлені на запобігання небезпеки, яка загрожувала життю та здоров`ю його батьку, що знайшло своє підтвердження під час перевірки достовірності даних, зазначених останнім, отже ці дії були вчинені в стані крайньої необхідності, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Щодо відсутності доказів керування транспортним засобом. Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в тому числі передбачена і за керування транспортними засобами особами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.266 КУпАП та п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735 оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Сам огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до п.10 розділу ІІІ інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 9.11.2015 року №142/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року №1413/27858, результат огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучаєтьсяакт огляду. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності заст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він тпочав рухатись. З аналізу вищевказаних норм закону слідує те, що в разі виникнення у поліцейського підстав вважати, що водій транспортного засобу, перебуває у стані сп`яніння він підлягає відстороненню від керування транспортним засобом та оглядові на стан сп`яніння. Крім того, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, крім доведених доказів, перебування водія в стані сп`яніння, є безпосереднє керування водієм транспортним засобом. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів безпосереднього керування ОСОБА_2 транспортним засобом, оскільки на відеозапису з бодікамер працівників поліції, який доданий до матеріалів справи не зафіксовано такий факт, а зафіксований факт, як працівники поліції виходять зі свого службового автомобіля та підходять до автомобіля, який стояв, а в ньому знаходився чоловік, (як потім було встановлено, що це був ОСОБА_2 ). ОСОБА_2 відразу повідомив працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, транспортний засіб був несправний на підтвердження надаємо докази ремонтного замовлення№ЧА-0055835 від 07.06.2024 року. Крім того, згідно виписки з акту №2170 від 11 червня 2024 року в крові громадянина ОСОБА_1 не виявлено: метиловий, етиловий ізопропіловий, пропіловий, бутиловий, ізоаміловий та аміловий спирти. При наданні оцінки відеозапису з нагрудних бодікамер працівників поліції, які містяться в матеріалах справи, визнаємо даний доказ не належним, оскільки останній, не підтверджує наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом». На підтвердження доводів надала низку документів, які долучені до матеріалів адміністративної справи.

Просила провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення.

Заслухавши учасників, вивчивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суддя дійшла до такого висновку.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольною, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст.266 КУпАП. огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного. наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї етапі, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п.6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції №1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, у разі відмови водія на місці зупинки така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч.2 ст.266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції №1452/735). у разі відмови водія в медичному закладі цей факт засвідчується лише за участі працівника медичного закладу, що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується доказами, які суддя дослідила під час розгляду адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №745321 від 08.06.2024 року, яким підтверджується, що саме 08.06.2024 р. о 00-04 год., по вул.Вокзальна, 85 в м.Кропивницький, мало місце правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 (а.с.1); акт огляду на стан сп`яніння (а.с.2); направлення на огляд водія т/з (а.с.3); посвідчення водія (а.с.4); відеозапис наявного в матеріалах справи на якому міститься рух транспортного засобу до моменту його зупинки (а.с.5) Із зазначеного відеозапису можливо встановити, що за кермом дійсно перебував ОСОБА_1 . Водночас, з наявного відеозапису вбачається, що гр. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку інспекторами патрульної поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в спеціалізованій медичній установі, під час проведення якого ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, так само і на місці зупинення транспортного засобу, від продуття алкотестеру "Драгер" відмовився, не дотримавшись вказівок патрульних поліцейських.

Доречно зауважити і той факт, що дії працівників поліції були правомірними та відповідали вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо доводів захисту, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність в його діях стану крайньої необхідності, так як згідно медичних документів батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у лікарні в період з 02.06.2024 року, а транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції 08.06.2024 року о 00.04 год.

При цьому, суд не бере до уваги висновок медичного огляду на стан сп`яніння від 11.06.2024 року про огляд особи на стан сп`яніння 08.06.2024 року, так як вказаний огляд проводився у відсутності працівників поліції.

Крім того, доводи захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, його не зупиняли працівники поліції, так як транспортний засіб він залишив на узбіччі дороги ще 07.06.2024 року, у зв`язку з поломкою керма, про що надав в судовому засіданні відомості (ремонтне замовлення №ЧА-0055835 від 07.06.2024 р., заказ-наряд №ЧА-0055835 від.08.06.2024 р.), на підтвердження ремонту автомобіля - «Volkswagen Jetta», д/н НОМЕР_1 , суд не бере до уваги, оскільки надані докази лише підтверджують намір ремонту транспортного засобу, а не його несправність в момент керування. Крім того, з переглянутого відео вбачається, що 08.-06.2024 року о 00.04 год. ОСОБА_1 перебував за кемом транспортного засобу, двигун якого був ввімкнений, ключ перебував в замку запалення, в ході спілкування з працівниками поліції він вимкнув двигун автомобіля, а тому факт керування транспортного засобу ОСОБА_1 підтверджується належними та допустимими доказами.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

При визначенні виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Зважаючи на обставини вчиненого правопорушення, письмові матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, і він підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, як з особи, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.130 ч.1, ст.283-284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.130 ч.1 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, який підлягає сплаті на наступні реквізити: ГУК у Кіров.обл/тг м.Кропивн./21081300; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0011001; ; код бюджетної класифікації: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок, який підлягає сплаті на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (в графі «Призначення платежу» необхідно вказувати «Судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення»).

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда Загреба І.В.