П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/498/24

Провадження № 3/348/300/24

04 квітня 2024 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Бурдун Т.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, пенсіонерки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на яку протягом року не накладали адміністративне стягнення,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.31 ст.156 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БАД № 580602 28.02.2024 року близько 10-45 години, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснила продаж горілки 0,25 л. ОСОБА_2 , у своєму будинку з рук без дозвільних документів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що горілку вона нікому не продавала, горілку тримає вдома для особистих потреб, а саме для виготовлення настоянок для лікування чоловіка, який є інвалідом. ОСОБА_2 говорив дільничому, що горілку купив на ринку.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що горілку йому ОСОБА_1 ніколи не продавала, він говорив дільничному про те, що купив її на ринку. В той день проходив поруч із будинком ОСОБА_1 , оскільки ходив до туалету на сусідньому подвір`ї.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є знайомою Власових, часто приходить до них в гості, 28 лютого 2024 року до обіду вона була у Власової, ніхто до них не приходив. Раніше ні разу не бачила, щоб Власова комусь продавала горілку, чи щоб до них якісь чоловіки приходили.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є родичем чоловіка ОСОБА_1 . Він часто приїздить в гості до Власових, ніколи не бачив, що ОСОБА_5 комусь продавала горілку. Він привозив інколи ОСОБА_1 горілку чи спирт, щоб готувати лікарські настоянки для її чоловіка, який є інвалідом та хворіє.

Старший дільничний Надвірнянського РВП ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 28 лютого 2024 року під час патрулювання, проходячи повз будинок ОСОБА_1 , побачив, що від її будинку виходить ОСОБА_2 . Останній сказав, що купив у ОСОБА_1 чвертку горілки за 30 грн. Раніше вона неодноразово продавала горілку мешканцям м. Надвірна, їй було зроблено усне зауваження. Остання пояснювала, що продає горілку, тому що хворий чоловік та їй потрібні гроші.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , допитавши свідків, ст. дільничного Надвірнянського РВП, вивчивши матеріали адміністративної справи, суддя приходить до наступних висновків.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії БАД № 580602 від 28.02.2024, 28.02.2024 року близько 10-45 години, в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснила продаж горілки 0,25 л. ОСОБА_2 , у своєму будинку з рук без дозвільних документів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 156 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано вказаний протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського ОСОБА_7 від 28.02.2024, квитанцію про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) під час складання адміністративного протоколу №10 та супровідний лист до суду від 05.03.2024.

Інших доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст.156 КУпАП настає за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Об`єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров`я населення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 коментованої статті, полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі. До того ж не має значення наявність та дійсність акцизних марок тощо.

За загальним правилом торгівлею визнається процес обміну товарами, послугами, цінностями і грошима. У широкому значенні - вид підприємницької діяльності, пов`язаний з купівлею-продажем товарів.

Відповідно п. 4.1.202. ст. 14 ПК України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів.

Згідно рапорту поліцейського ОСОБА_7 28.02.2024 під час патрулювання території обслуговування м. Надвірна було виявлено ОСОБА_2 , який придбав у ОСОБА_1 одну пляшку горілки, 0,25 л, вартістю 30 грн. На думку поліцейського в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, тому складено адміністративний протокол та вилучено півтори літри горілки.

Згідно пояснень ОСОБА_1 вона не здійснювала продаж алкогольних напоїв.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 підтвердили, що ОСОБА_1 продаж алкогольних напоїв не здійснювала. Так, ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що горілку йому ОСОБА_1 ніколи не продавала, він говорив дільничному про те, що купив її на ринку.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається жодного факту торгівлі ОСОБА_1 алкогольними напоями. Саме розміщення будь-яких товарів у будь-якому місці без підтвердження здійснення операцій з їх купівлі-продажу не є належним підтвердженням факту торгівлі такими товарами.

Надані суду матеріали не містять жодних відомостей про грошові кошти, що мали б бути отриманими ОСОБА_1 у разі здійснення такої торгівлі, відомості про вилучення таких коштів у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, факт торгівлі ОСОБА_1 28.02.2024 горілки 0,25 л. ОСОБА_2 , у своєму будинку з рук без дозвільних документів, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, яким визначено межі судового розгляду, не знайшов свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підтверджений належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення події та наявності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкримінованому їй діянні та наявності у її діях події та складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності за цією нормою закону, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з неї стягненню не підлягає.

Згідно з вимогами ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

З матеріалів справи убачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 стосовно ОСОБА_1 було вилучено та згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) під час складання адміністративного протоколу №10 передано на зберігання до кімнати речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області горілку (розведений спирт) у поліетиленовій пляшці обсягом 1,5 л (а.с.3).

Оскільки, в ході розгляду справи суд прийшов до висновку про закриття провадження в даній адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, то вилучені речі підлягають поверненню власнику.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.40-1, ч.3 ст. 156, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені речові докази: горілку (розведений спирт) у поліетиленовій пляшці обсягом 1,5 л повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Т.А.Бурдун