Справа № 169/348/24
Провадження № 3/169/431/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року сел. Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Ковальчук О. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 (сел. Турійськ) Ковельського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонерка,

за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Турійського районного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 09 березня 2024 року о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення умов навчання своєї дитини сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній 09 березня 2024 року без поважних причин не відвідував навчальний заклад Головненську спеціалізовану школу «Центр освіти» Волинської обласної ради.

Крім того, 11 березня 2024 року 0 08 годині 30 хвилин ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання своєї дитини сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 11 березня 2024 року без поважних причин не відвідував навчальний заклад Головненську спеціалізовану школу «Центр освіти» Волинської обласної ради.

Крім того, 12 березня 2024 року ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення навчання своєї дитини сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зокрема, 12 березня 2024 року без поважних причин син не відвідував навчальний заклад освіти Головненську спеціалізовану школу «Центр освіти» Волинської обласної ради.

Постановою судді від 04 квітня 2024 року справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 184 КУпАП, об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що її син ОСОБА_2 у період з 09 до 12 березня 2024 року не відвідував навчальний заклад, оскільки перебував удома на амбулаторному лікуванні у зв`язку з гострим бронхітом. 05 березня 2024 року вона із сином поїхала до родичів у село Пальче Луцького району Волинської області. Про відсутність сина у школі вона не встигла повідомити класного керівника, оскільки все трапилося раптово. Додому повернулися 12 березня 2024 року. Приїхати раніше не могла, оскільки не мала коштів на квиток на автобус. Отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2000 гривень. Вказувала, що від виконання батьківських обов`язків не ухиляється, буде відповідальніше ставитися до здобуття сином освіти.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень статей 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності і з`ясувати, чи було вчинено правопорушення та чи винна в цьому особа, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, умов проживання, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками.

Трактуючи відповідальність, передбачену частиною другою статті 184 КУпАП та розглядаючи, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, обставини справи в їх сукупності суддя прийшов до висновку, що факт ухилення від виконання батьківських обов`язків, який виразився у відсутності дитини в навчальному закладі не тривалий період, не може бути беззаперечним доказом умисного ухилення матері дитини від належного виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення умов проживання дитини та не може достовірно й беззаперечно свідчити про тривале й систематичне, свідоме й умисне нехтування матір`ю своїми обов`язками, що негативно впливає на життя і розвиток дитини.

Разом з тим, згідно довідки Головненської спеціалізованої школи «Центр освіти» Волинської обласної ради ОСОБА_2 без поважних причин був відсутній в навчальному закладі в період з 05 до 12 березня 2024 року. З 19 лютого 2024 року до 04 березня 2024 року перебував вдома на амбулаторному лікуванні у зв`язку із захворюванням.

З письмових пояснень, наданих поліцейському особою, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2 не відвідував школу у зв`язку з тим, що разом із матір`ю з 05 березня 2024 року до 12 березня 2024 року перебував у селі Пальче Луцького району Волинської області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 року № 684 був затверджений Порядок ведення обліку дітей шкільного віку та учнів, який визначає, що у разі відсутності учнів, які не досягли повноліття, на навчальних заняттях протягом 10 робочих днів підряд з невідомих, або без поважних причин навчальний заклад невідкладно надає відповідному територіальному органу Національної поліції та службі у справах дітей дані таких учнів для провадження діяльності відповідно до законодавства, пов`язаної із захистом їх прав на здобуття загальної середньої освіти.

Поважною причиною відсутності учня на навчальних заняттях підтверджується відповідною медичною довідкою закладу охорони здоров`я, або письмовим поясненням батьків (одного з батьків) учня чи інших законних представників (для учнів, які не досягли повноліття), або учня (для повнолітніх учнів).

З наданих на дослідження доказів вбачається, що дитина була відсутня на навчанні три дні, 09.03.2024, 11.03.2024, 12.03.2024 року.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_1 в розумінні закону від виконання передбачених законом батьківських обов`язків щодо забезпечення навчання та розвитку свого сина у матеріалах справи відсутні, що свідчить про формальний підхід органу, який порушив це провадження, до встановлення і з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи вищенаведені обставини та докази в їх сукупності немає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Інших доказів, крім наведених у протоколах про адміністративне правопушення, які могли б бути доказом вини ОСОБА_1 суд не вбачає.

Проаналізувавши вищевикладене, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі з наданням їм належної оцінки, з врахуванням того, що в матеріалах справи відсутні інші докази, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків за яке передбачена відповідальність за частиною першою статті 184 КУпАП, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення дані не відповідають дійсності та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому провадження по даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки воно було розпочате, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у відповідності до вимог пункту першого статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 184, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В. Ковальчук