Справа № 149/3926/23
Провадження № 33/801/306/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 квітня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника адвоката Кузьміна Євгена Олександровича на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 та ч. 4 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 грудня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за статтями 122-4, 124 та ч. 4 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на 3 роки. А також стягнуто судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 , через адвоката Кузьміна Є.О., подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_2 не вважається особою, яка керує транспортним засобом, оскільки в момент, коли приїхали працівники поліції він просто перебував у нерухомому автомобілі. Крім того, він заперечував, що вживав алкоголь.

Зазначає, що застосована до нього частина 4 статті 130 КУпАП не передбачає відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

В апеляційній скарзі також порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду. Підставами для поновлення процесуального строку апелянт зазначає те, що копію оскаржуваної постанови він не отримував та з повним текстом постанови ознайомився 11.03.2024 з Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

В судове засіданні ОСОБА_2 не з`явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

05.04.2024 від захисника адвоката Кузьміна Є.О. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза приміщенням суду із використанням власних технічних засобів, яке не підлягає задоволенню, оскільки згідно норм чинного КпАП України проведення судових засідань по справах щодо адміністративних правопорушень в режимі відеоконференції не передбачено.

Крім того, відповідно до статті 336 КПК України, на яку посилається адвокат Кузьмін Є.О. і яка, на його думку, застосовується за аналогією закону, учасник кримінального провадження подає клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія клопотання в той самий строк надсилається іншим учасникам кримінального провадження.

Водночас, норми цієї статті адвокатом не виконано, оскільки клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції подане ним у день розгляду справи 05.04.2024 о 08 год. 32 хв.

Згідно з статтею 289 КпАП України апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи обґрунтування апеляційної скарги в частині пропущення строку на апеляційне оскарження судового рішення та матеріали справи, причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними та поновити заявнику строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 28 листопада 2023 року.

Так, в судовому засіданні суду першої інстанції 11.12.2023 року ОСОБА_2 присутнім не був, копію оскаржуваної постанови не отримував. У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи, з якої видно, що із матеріалами справи ОСОБА_2 ознайомився лише 18.03.2024, а відтак апеляційну скаргу подано в межах десятиденного строку.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №183438 від 25.11.2023 водій ОСОБА_2 по вул. Парсяка, с. Скаржинці, 25.11.2023 о 09-25 год керував транспортним засобом «МАЗ 544008», д.н.з. НОМЕР_1 , буксирував напівпричіп "Schwarzmuller spa-2e", д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду, після чого вжив алкоголь. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився відповідно до закону, чим порушив п. 2.5, п. 2.10 є Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані працівниками поліції за частиною 4 статті 130 КпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №183437 від 25.11.2023 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «МАЗ 544008», д.н.з. НОМЕР_1 , о 09-25 год 25.11.2023 по вул. Парсяка, с. Скаржинці буксируючи напівпричіп "Schwarzmuller spa-2e", д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення із парканом, унаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані працівниками поліції за статтею 124 КпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №183439 від 25.11.2023 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «МАЗ 544008», д.н.з. НОМЕР_1 , буксируючи напівпричіп «Schwarzmuller spa-2e», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснив ДТП та в подальшому з`їхав з місця вчинення ДТП, за участі його транспортного засобу, під час якого було пошкоджено паркан, залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано працівниками поліції за статтею 122-4 КпАП України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною четвертою статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення, з посиланням на порушення водієм п. 2.5, 2.10є Правил дорожнього руху України, за змістом яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки), складено на підставі відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд відкидає доводи апеляційної скарги про те, що частина 4 статті 130 КУпАП не передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортними засобами в стані сп`яніння, так і за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_2 не вважається особою, яка керує транспортним засобом, оскільки в момент, коли приїхали працівники поліції він просто перебував у нерухомому автомобілі, є безпідставними.

За змістом пояснень ОСОБА_3 , наданих інспектору СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту ОСОБА_4 слідує, що ОСОБА_3 25 листопада 2023 року близько 09-20 год перебував за місцем роботи у с. Скаржинці по вул. Парсяка, де побачив, що автомобіль МАЗ із напівпричіпом має намір розвернутись. Через декілька хвилин він почув звук удару та побачив, що водій автомобіля МАЗ, при русі заднім ходом, пошкодив паркан біля сільської ради та приміщення ТОВ «АМБАРАГРО». Водій транспортного засобу призупинився та поїхав далі у напрямку виїзду із с. Скаржинці. В подальшому ОСОБА_3 під`їхав до водія автомобіля МАЗ та почав із ним розмову, однак останній повідомив у грубій формі, що йому все рівно на подію із парканом та почав пити горілку. Надалі працівниками поліції було встановлено, що водієм автомобіля МАЗ є ОСОБА_2 (а.с. 12).

На досліджених судом відеозаписах з боді-камер поліцейських зафіксовано як працівники поліції повідомили ОСОБА_2 про вчинене ним ДТП, а саме про наїзд на паркан сільської ради автомобілем. На запитання поліцейського про вживання алкоголю ОСОБА_2 повідомив, що після приїзду вживав алкоголь, та вживатиме ще. В подальшому почав заперечувати як факт керування автомобілем, так і вживання алкогольних напоїв. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився. Від підписання протоколів про адміністративне правопорушення та отримання їх копій відмовився.

Керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення його з місця.

За Правилами дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Разом з тим, ОСОБА_2 повідомив працівникам поліції про те, що вживав алкогольні напої після приїзду, а потім стверджував, що взагалі не керував транспортним засобом та вживав алкогольних напоїв. Натомість працівники поліції обґрунтовано припустили, що він перебуває в стані сп`яніння, а також пред`явили вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, від чого останній відмовився, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим статтею 130 КпАП України.

Апелянтом не наведено доводів на спростування факту вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КпАП України, а тому висновок судді першої інстанції в цій частині апеляційній суд вважає вірним.

Отже, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4, та ч. 4 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Натомість позиція ОСОБА_2 спростовується сукупністю доказів у справі і спрямована на уникнення відповідальності за вчинене.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4, та ч.4 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 грудня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Поновити адвокату Кузьміну Євгену Олександровичу строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Кузьміна Євгена Олександровича залишити без задоволення, а постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 11 грудня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124 та ч. 4 статті 130 КпАП України ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник