Справа № 732/1738/24
Провадження № 3/732/960/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

18.12.2024 м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О., у присутності секретаря Бондаренко Т. А., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Хоминської О. С., законного представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , (матері) ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справи, що надійшли з відділення поліції № 3 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, учениці 11 класу КЗ «Городнянський ліцей № 2», адреса: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

У С Т А Н О В И Л А:

02.10.2024 до суду надійшли дві справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням установлених обставин справи об`єднані в одне провадження для спільного розгляду, про що 15.11.2024 винесена постанова.

Судом установлено, що 28 вересня 2024 року о 00 год 14 хв, у с. Слобода Чернігівського району по вулиці Жовтневій водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «ВАЗ 3210612», номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом. При цьому 28 вересня 2024 року о 00 год 14 хв, у с. Слобода Чернігівського району по вулиці Жовтневій водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «ВАЗ 3210612», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер 2279» (результат огляду 0,36 проміле).

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.1А, 2.9А Правил дорожнього руху (далі ПДР).

У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_1 у присутності законного представника, своє матері ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень не визнала, з протоколами про адміністративні правопорушення не погодилася. Просила закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складів адміністративних правопорушень, посилаючись на те, що вона є неповнолітня особа та при складанні матеріалів були порушені її права.

Захисник у судовому засіданні вказала, що при складанні протоколів про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції було допущено ряд порушень, а саме, патрульні, встановивши, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, не залучили законного представника, не повідомили батьків, не залучили захисника. Оскільки, як вимагає ст. 33 Закону України «Про національну поліцію», допит неповнолітньої особи проводиться у присутності її законного представника. Також, як зафіксовано на відеозаписі, ОСОБА_1 не були роз`яснені її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім цього, працівники поліції диктували, які саме необхідно пояснення зазначити у протоколі, що є недопустимим. Матеріали справ є дещо суперечливим, так за протоколами порушення мало місце 28.09.2024 о 00:14, а на відеозаписі, який долучений в якості доказу, з реєстратора, зафіксований час та дата 27.09.2024 об 11:14. Що стосується огляду на стан алкогольного сп`яніння, то після продуття приладу працівники поліції не поцікавилися у ОСОБА_1 , чи згодна вона з результатами огляду та не запропонували їй проїхати на огляд до медичного закладу. Отже, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд проведений з порушенням є недійсним. Докази по справі зібрані з порушенням, а тому на думку захисника, є недопустимими. Враховуючи викладене, захисник наполягає на закритті провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складів інкримінованих їй правопорушень.

Крім цього, захисник підтримала своєї письмові заперечення від 31.10.2024.

Зміст письмових заперечень захисника зводиться до наступного. При складанні матеріалів про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 не повідомлено і не залучено до справи захисника та батьків законних представників неповнолітньої, внаслідок чого було істотно порушено право неповнолітньої ОСОБА_1 на захист. Згідно із вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосується відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх. Забезпечення права на захист як загальної засади провадження, полягає у наданні можливості надати усні або письмові пояснення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні; користуватись правовою допомогою захисника; повною мірою реалізовувати процесуальні права, передбачені статтею 268 КУпАП. З моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою особа уповноважена складати протокол мала забезпечити згідно статті 270 КУпАП представлення інтересів ОСОБА_1 законним представником (матір`ю або батьком). За змістом частини 2 статті 33 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

На фрагменті відеозапису 00G0000__0028В час 00:15 зафіксовано як з перших хвилин спілкування з ОСОБА_1 поліцейські встановили, що спілкуються з неповнолітньою. Отже, встановивши, що поліцейський спілкується з неповнолітньою, він був зобов`язаний забезпечити прибуття на місце події законного представника, однак він цього не зробив. Також у поліцейського була можливість звернутися до центру надання безоплатної правової допомоги та забезпечити присутність адвоката. Згідно абз. 4 п. 2 р. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395), під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

На відеозаписі наявному в матеріалах справи зафіксовано, що неповнолітній ОСОБА_1 інспектором поліції в порушення вимог закону взагалі не роз`яснювалися права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Такими діями інспектор грубо порушив права дитини та норми закону якими має керуватися у своїй роботі.

Крім того, на фрагментах відеозаписів 00G0000__0038В 0039В зафіксовано як поліцейський диктував пояснення ОСОБА_1 , які вона писала в графі протоколу «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», що є неприпустимим. Як слідує за аналогією з вимогами кримінального процесуального законодавства, при складанні протоколу щодо неповнолітнього правопорушника, який притягається до відповідальності за порушення закону, в санкції якого є значні розміри штрафу та позбавлення певних прав особи, і при судовому розгляді такої справи, участь адвоката та його законного представника є обов`язковими. В іншому випадку, це є істотним порушенням його права на захист, що в свою чергу є процесуальною перешкодою для притягнення її до відповідальності. Саме до такого висновку прийшов Чернігівській апеляційний суд у постанові від 07 серпня 2024 року по справі № 749/710/24. За таких обставин, докази у справі здобуті без участі законного представника чи захисника неповнолітньої ОСОБА_1 , тобто з порушенням права на захист, тому є недопустимими, Згідно із рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Отже, докази по справі стосовно неповнолітньої ОСОБА_1 є недопустимими. Диспозиція ч. 2 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, а також за керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Отже, об`єктивною стороною правопорушення, інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, є керування транспортним засобом. У підтвердження факту керування ОСОБА_1 до матеріалів справи додано фрагмент відеозапису WhatsApp з датою створення 28.09.2024 розпочинається 27.09.2024 о 11 год 14 хв, хоч згідно з протоколами подія мала місце 28.09.2024 о 00 год 14 хв. Пунктом 5 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 (далі Інструкція № 1026) передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Отже, в даному випадку фрагмент відеозапису WhatsApp з датою створення 28.09.2024 не підтверджує об`єктивну сторону правопорушення, а саме факту керування автомобілем ОСОБА_1 саме 28.09.2024 о 00 год 14 хв. На інших фрагментах відеозапису також не зафіксовано факту керування автомобілем ОСОБА_1 у дату та час вказаний протоколі, а саме 28.09.2024 о 00 год 14 хв.

Матеріали (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 671985 і відеозапис) не узгоджуються між собою, містять суттєві суперечності. Відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженою наказом МВС України 06.11.2015 № 1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема «дата, час, місце вчинення і суть вчиненого адміністративного правопорушення». З фабули протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 671985 від 28 вересня 2024 року слідує, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення 28.09.2024 о 00:14 год. З фрагменту відеозапису 00G0000__0028В, що доданий до матеріалів справи, вбачається, що він почався 28.09.2024 о 00:15 год, на якому зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 та пасажирами та не зафіксовано факту керування автомобілем особою, яку притягують до відповідальності. Фрагмент відеозапису WhatsApp з датою створення 28.09.2024 року розпочинається 27.09.2024 о 11 год 14 хв, хоч згідно з протоколом подія мала місце 28.09.2024 о 00 год 14 хв. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на якому фіксується подія правопорушення. Отже, таким доказом по справі, як відеозапис, не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 28.09.2024 о 00:14 год, а відповідно, не підтверджується така складова об`єктивної сторони правопорушення як дата та час його вчинення.

Адвокат звертає увагу, що суд не може самостійно редагувати фабулу протоколу, тобто суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява №16347/02).

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції). Згідно з п.7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Поліцейськими після продуття приладу на місці зупинки ОСОБА_1 взагалі не пропонувалося пройти огляд в медичному закладі та не запитувалася її згода чи незгода з результатом огляду, після роздруківки чеку поліцейський одразу почав складати протокол, поставивши неповнолітню перед фактом, що розгляд справи відбудеться в суді. Вказане підтверджується відеозаписом наявним в матеріалах справи (час 00:27 на фрагменті 00G0000__0028В).

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів. В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, захисник вважає, що справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно із п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП України відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, а так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно із п. 2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Нормами ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З відеозаписів, які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення, та інших матеріалів справи встановлено, що саме ОСОБА_1 28 вересня 2024 року о 00 год 14 хв, керувала автомобілем «ВАЗ 3210612», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, при цьому не маючи права керування транспортними засобами. На відео зафіксовано, що ОСОБА_1 підтвердила, що вживала алкогольні напої, а саме пиво.

Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованих їй адміністративних правопорушень підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 671985, ААД № 671986 від 28.09.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою із позитивним результатом тестування за допомогою приладу «Драгер 2279» від 28.09.2024 (результат тесту 0,36 проміле).

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника та законного представника, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, суддя дійшла висновку про те, що факти вчинення ОСОБА_1 інкримінованих їй правопорушень, а саме керування транспортним засобом, не маючи права керування транспортними засобами та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Аналізуючи матеріали справи, суд зауважує, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка не має права керувати транспортними засобами, вчинила правопорушення, що є небезпечними як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху та несло суспільну небезпеку.

Вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_1 суддя приймає до уваги той факт, що вона є неповнолітньою особою, ніде не працює, навчається в школі, самостійного заробітку не має, також те, що тяжкі наслідки вчинених правопорушень відсутні, відсутні дані про те, що вона раніше притягувалася до адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги, що результат тестування на алкоголь становить 0,36 проміле, що не значною мірою перевищує допустиму норму алкоголю (0,2 проміле), суддя дійшла висновку про можливість застосування до правопорушниці положень статті 13 КУпАП.

Виходячи із положень ч. 2 ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-2, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вище наведені обставини, з метою попередження вчинення ОСОБА_1 у майбутньому правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 захід впливу, передбачений статтею 241 КУпАП, як до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років, у виді догани.

Враховуючи, що до неповнолітньої ОСОБА_1 застосовано захід впливу у виді догани, яка не є адміністративним стягненням, а тому судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 241, 268, 283 п. 2 ч.1 ст. 284, статтями 285, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї захід впливу, передбачений ст. 241 КУпАП, у виді догани.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови складений і підписаний 19.12.2024.

Суддя А. О. Бойко