КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/517/20
Провадження № 3-в/552/19/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2024Суддя Київського районного суду м. Полтави Калько О.С., розглянувши подання фахівця Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області Матвієнко О.І. про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Полтава від 25.03.2020 по справі № 552/517/20 ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП ( за заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки) та призначено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт. Зазначена постанова перебуває на виконанні в Київському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області.

Від інспектора Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області Матвієнко О.І. на адресу суду надійшло подання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, із застосуванням аналогії закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ( особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано, зокрема протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж позбавлення волі). Крім того, Конституційний суд України в рішенні від 11.10.2011 ( справа № 10-рп/2011) аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що вони є менш суспільно небезпечними». У цьому рішенні суд поширив певні гарантії Кримінального кодексу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду подання, представник Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області подання підтримала та просила задовольнити, ОСОБА_1 на розгляд подання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, по постанові Київського районного суду м. Полтава від 25.03.2020 ОСОБА_1 був поставлений на облік Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області 15.04.2020. На неодноразові виклики до органу пробації не з`являвся, в телефонній розмові повідомляв, що перебуває за межами міста на заробітках та не може з`явитись до органу пробації. В подальшому, 22.06.2020 останнього ознайомили з умовами та порядком відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, яке накладено на нього судом, відібрано пояснення, ознайомлено з пам`яткою, яка видається особам, що піддані адміністративному стягненню у вигляді суспільно корисних робіт. Протягом тривалого часу ОСОБА_1 на неодноразові виклики до органу пробації не з`являвся, виклики до органу пробації ігнорує, пояснюючи це тим, що перебуває за межами міста на заробітках. 14.09.2020 року ухвалою Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 оголошено в розшук.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності, однак, гарантії Кримінального кодексу поширюються на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому в даному випадку можливо застосувати застосується аналогію закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Однак, відповідно до ч.3 зазначеної статті, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 будучи обізнаним про накладене на нього адміністративне стягнення постановою суду, яку не оскаржував, умисно ухилявся від відбування суспільно корисних робіт.

Крім того, відповідно до ч.1,3 ст. 31-1 КУпАП суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких та перелік об`єктів, на яких порушники повинні виконувати ці роботи, визначає відповідний орган місцевого самоврядування. Суспільно корисні роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами I або II групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Враховуючи вищезазначене, подання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 31-1, 304, 325-4 КУпАП, ст. 80 КК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання інспектора Київського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області Матвієнко О.І. про звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення від 25.03.2020 відносно ОСОБА_1 відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Калько О.С.