КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/4582/2024 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 липня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код відсутній, громадянина України, тимчасово не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Київ від 04 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 11.05.2024 року о 20 год. 20 хв. в м. Києві по проспекту Академіка Глушкова, 139, керував транспортним засобом «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» та за результатом огляду ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Сіренко М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04.07.2024 скасувати та справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує, що постанова суду є незаконною, оскільки судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейським, не взято до уваги доводи сторони захисту.

Зокрема, апелянт вказує, що у закладі охорони здоров`я лікар-нарколог запропонував ОСОБА_1 для проведення лабораторного дослідження з метою виявлення речовин, що спричинили стан наркотичного сп`яніння, здати зразок біологічного середовища - сечу, втім ОСОБА_1 , посилаючись на відсутність у нього позивів до сечовипускання, сечу не здав, на пропозицію лікаря-нарколога для посилення позивів до сечовипускання ОСОБА_1 випив воду, проте зразок біологічного середовища для проведення лабораторного дослідження не здав. В подальшому лікарем було встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння за клінічними ознаками, без проведення обов`язкових лабораторних досліджень.

Апелянт зазначає, що з відеозапису вбачається, що відібрання інших біологічних зразків, передбачених п. 12 розділу ІІІ «Інструкції» ОСОБА_1 , не пропонувалось, зокрема, відібрання крові. Апелянт зауважує, що в матеріалах справи також не міститься відомостей про неможливість лікаря взяти інші біологічні зразки. Крім того, лікарем не було запропоновано ОСОБА_1 альтернативних варіантів, як то, відібрання слини.

Таким чином, на думку захисника, огляд ОСОБА_1 в медичному закладі КМНКЛ «Соціотерапія» на стан наркотичного сп`яніння проведеним з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння» від 09 листопада 2015 року №1452/735, зокрема, з порушенням п.п.7-8 Розділу ІІІ Інструкції, які вказують на обов`язковість проведення лабораторних досліджень для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, а тому відповідно до приписів п.22 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння вважаються недійсними.

При цьому, захисник зазначає, що виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння, передбачених п.4 Розділу І Інструкції не є доказом перебування водія у стані наркотичного сп`яніння, а є підставою для проведення огляду такого водія у встановленому законом порядку, що прямо вказано у п.2 розділу І Інструкції, за результатами якого відповідний стан сп`яніння знайде або не знайде підтвердження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника Сіренка М.Ю., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, пояснення лікаря-нарколога, перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, за правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 3,4 Розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (п.7 Розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п.п. 16,17,19, 20,21 Розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. а) ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме, протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №721045 від 11.05.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 11.05.2024 року о 20 год. 20 хв. в м. Києві по проспекту Академіка Глушкова, 139, керував транспортним засобом «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» та за результатом огляду ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 11.05.2024, згідно якого ОСОБА_1 під час огляду 11.05.2024 перебував у стані наркотичного сп`яніння, актом медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 11.05.2024, відеозаписом нагрудної камери працівника поліції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність письмових доказів у справі доходжу висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у керуванні автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, є порушенням п. 2.9. а) ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП. Окрім того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що висновок щодо результатів медичного огляду був зроблений без лабораторного дослідження, що є порушенням п. п. 7, 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, то такі доводи є неспроможними, з таких підстав.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, під час огляду у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, на що останній погодився. В закладі охорони здоров`я, за добровільної згоди ОСОБА_1 , лікарем-наркологом проведено його клінічний огляд, за результатами якого лікар встановила, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Після чого, запропонувала здати зразок біологічного середовища, а саме, сечі, як і роз`яснювала перед початком проходження огляду, про те, що в разі встановлення нею за результатами клінічного огляду стану сп`яніння здачі саме зразки біологічного середовища сечі відбираються, на що ОСОБА_1 тоді погодився. Разом з тим, ОСОБА_1 , взявши ємкість для відбору сечі, повернув її лікарю пустою, тобто не здав такий аналіз, мотивуючи це тим, що не має в цьому природньої потреби. Після цього, лікарем ОСОБА_1 роз`яснено, що встановлена нею під час клінічного огляду у останнього сухість склер, а також неможливість його здати на аналіз сечу додатково свідчить про перебування його в стані наркотичного сп`яніння та пропонує ОСОБА_1 вжити відповідну кількість води, щоб мати змогу здати аналіз сечі. Разом з тим, вживаючи протягом майже півтори години воду, ОСОБА_1 сечу на аналіз так і не здав, знову вказуючи на відсутність для цього природньої потреби і при цьому прохання про здачу іншого біологічного матеріалу ОСОБА_1 не висловлював. Саме тому, лікарем, який проводив огляд ОСОБА_1 було повідомлено, що оскільки лікарем за результатами клінічного огляду був зроблений висновок про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, про що зроблені відповідні відмітки в акті огляду та висновку, то і заключний діагноз вона поставить стан сп`яніння, внаслідок вживання наркотичних речовин, проте, без уточнення таких речовин. Після цього лікар закінчує оформлення акту медичного огляду, складає в трьох примірниках висновок щодо результатів медичного огляду, та після підписання нею та ОСОБА_1 висновку, один його примірник вручає ОСОБА_1 , він знайомиться зі змістом висновку, проте, будь - яких заперечень не висловлює, а другий примірний лікар вручає працівнику поліції.

Дослідженням даного відеозапису було встановлено, що будь-яких порушень з боку працівників поліції чи процедури огляду лікарем-наркологом зазначений відеозапис не містить.

Під час судового розгляду для перевірки доводів апеляційної скарги, була допитана ОСОБА_2 - лікар-нарколог КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», яка здійснювала огляд ОСОБА_1 , та яка пояснила, що 11.05.2024 о 21 год. 30 хв. працівниками поліції був доставлений ОСОБА_1 . Згідно виписаного останніми направлення, у нього було виявлено ознаки: неприродня блідість обличчя, зіниці, що не реагують на світло. Перед оглядом ОСОБА_1 був проінформований та ознайомлений із запропонованою медичною діагностикою, яка буде проведена, зокрема, клінічний огляд та здача аналізів у виді сечі, на що дав добровільну згоду і підписав її. При огляді ОСОБА_1 були застосовані наступні форми і методи діагностики: огляд зовнішнього виду (одяг охайний, без травматичних пошкоджень), оцінка поведінки (не уважний, тривожний, підозрілий), стан свідомості ( свідомість ясна), орієнтування на місці, мовна здатність (порушення артикуляції), вегетативно-судинні реакції (гіперемія обличчя, ін`єкованість склер обличчя, сухість склер), дихання 14 под/хв., пульс 85 уд/хв., артеріальний тиск 197/122 мм рт.ст. У зв`язку з таким високим тиском, а також тахікардією, згідно вказаних показників, вона запитала у ОСОБА_1 про стан самопочуття, та чи не потрібна йому швидка медична допомога, на що він відповів, що не потрібна. При огляді також було встановлено розширені зіниці, реакція на світло млява, в позі Ромберга стійкий, пальце-носову пробу виконує з корекцією. Всі перераховані ознаки дали їй підстави, як лікарю - наркологу, в п. 20 акту огляду встановити діагноз за результатами клінічного огляду - стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин. Для того, щоб уточнити речовину впливу, яка викликає у даного громадянина ці ознаки, нею о 21.45 ОСОБА_1 було запропоновано здати аналіз сечі, чого він відразу зробити не міг. Тому вона, з метою дотримання порядку проведення огляду не лише запропонувала, а й надала можливість зачекати деякий час та випити води. І вже орієнтовано через годину - півтори, ОСОБА_1 їй повідомив, що не може вчергове здати аналіз сечі. А тому, враховуючи вік ОСОБА_1 , ознаки, що були встановлені, згідно з актом огляду, факт вживання тривалий час води та неможливість здати сечу на аналіз (а сухість в роті та неможливість здачі сечі є додатковими ознаками наркотичного сп`яніння), нею, як лікарем-наркологом, на підставі вимог міжнародної класифікації хвороб «МКХ-10» був виставлений заключний діагноз ОСОБА_1 : стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин. Можливості перевірити його біологічне середовище (сечу) ОСОБА_1 не дав, та відповідно не дав можливості визначити речовину, яка викликала у нього стан наркотичного сп`яніння, а примусити його це зробити, вона не мала права. Проте, сам факт не визначення лабораторним шляхом конкретного наркотичного засобу, який викликав у ОСОБА_1 стан наркотичного сп`яніння ніяким чином не впливає на правильність встановленого нею діагнозу про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, лікар додала, що не пропонувала ОСОБА_1 здати інше біологічне середовище тому, що ОСОБА_1 підписав інформовану згоду і йому був зазначений саме медичний огляд з проведенням лабораторних аналізів сечі, а окрім того, відповідно до чинних підзаконних нормативних актів, лабораторні дослідження по крові проводяться лише у конкретних випадках, як то людина без свідомості та ін., до яких даний випадок не відносився. Більш того, на здачі інших біологічних зразків не наполягав і сам ОСОБА_1 .

Аналізуючи в сукупності дані відеозапису та пояснення лікаря, доходжу висновку, що в даному конкретному випадку підстав ставити під сумнів правильність встановленого лікарем-наркологом діагнозу, зробленого за результатами такого огляду, який зафіксовано в акті від 11.05.2024, та заключного діагнозу, зазначеного у висновку щодо результатів медичного огляду, не має, адже, лікарем - наркологом чітко вказано сукупність даних, що стали підставою для встановлення нею такого діагнозу. При цьому, лабораторні дослідження не проведені з незалежних від лікаря обставин, адже нею було надано достатньо часу та умов для того, щоб у ОСОБА_1 була можливість здати сечу, а залишились непроведеними такі дослідження виключно через поведінку ОСОБА_1 , яка не свідчила про сумлінність виконання ним обов`язку щодо проходження медичного огляду. В зв`язку з цим, доводи захисника про порушення Інструкції під час складання висновку через непроведення лабораторних досліджень, є неспроможними.

Щодо посилань апелянта в апеляційній скарзі на правові позиції, викладені у конкретних постановах Київського апеляційного суду, то слід зазначити, що вони не мають будь-якого прецедентного значення при вирішенні даної справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду, викладений у постанові Голосіївського районного суду м. Києва від 04 липня 2024 року про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами. Наведена постанова суду є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 04 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал