Справа № 473/2282/24
Провадження № 3/473/1164/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

"24" червня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е.,

з участю секретаря судового засідання Матвієць Ю.П.,

захисника адвоката Набокової О.Г.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП - НОМЕР_1

за ст.185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП. Відповідно до тексту протоколу від 24 квітня 2024 року серії ВАД номер №360083, 24 квітня 2024 року о 19:46 годині в місті Вознесенську Миколаївської області громадянин ОСОБА_1 знаходився поблизу будинку №19 по провулку Ветеринарному, чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенанту поліції Гарбузенко Роману, яка виражалася у відмові особи пред`явити документи, котрі посвідчують особу, у зв`язку із необхідністю застосування поліцейським превентивного заходу перевірки документів, відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію».

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 24 квітня 2024 року в місті Вознесенську Миколаївської області, він рухався пішою ходою по провулку Ветеринарний. Коли він проходив біля житлового будинку №19, до нього підійшли працівники поліції, і один з працівників поліції, в зухвалій формі, спілкуючись зверхньо, висловив вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу. На що він повідомив працівників поліції, що не має при собі цих документів в паперовій формі, але має їх в електронному вигляді в додатку до мобільного телефону «Дія». Однак його пояснення, не було взято до уваги, а натомість працівником поліції було спровоковано словесний конфлікт, в результаті чого на нього наділи наручники, посилаючись на те, що він чинив опір працівникам поліції. При цьому в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Набокова О.Г. зазначали, що на їх думку відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, оскільки він не відмовлявся від виконання вимог працівника поліції, а лише роз`яснив, що зараз виконати вимогу працівників поліції в повній мірі не має змоги, в зв`язку з відсутністю можливості пред`явити затребувані документи в паперовій формі. Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що вина громадянина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст.278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Ст. 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Тобто, протиправним діянням є саме злісна непокора, яка виражається у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до осіб, які охороняють громадський порядок (п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26.06.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, а також суспільні відносини у сфері державного управління. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадською формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Системний аналіз норм КУпАП, з урахуванням позиці Верховного Суду України, висловленої в Узагальненні Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185 КУпАП)» слідує, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність правомірної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути і відображені, які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків та пред`явлення ним правопорушнику відповідного посвідчення, вимогу, яку висував поліцейський, його прізвище, ім`я та по-батькові, посада. Однак, складений протокол про адміністративне правопорушення щодо громадянина ОСОБА_1 вказаними вимогам та вимогам ст.256 КУпАП не відповідає, оскільки в ньому не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого саме ст.185 КУпАП.

Окрім того, протокол не відображає суті викладеної у диспозиції ст.185 КУпАП, - «злісна непокора». Викладені у ньому обставини відображають лише відмову від виконання вимоги поліцейського. Також не вказано на неодноразовість висловлених поліцейським вимог, відмова від виконання яких, чи то їх ігнорування, й вказують саме на злісність непокори. Окрім того, у протоколі не вказано даних щодо суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: мети і мотиву правопорушення, форми вини.

Відповідно до вимог пункту «a» частини 3 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», особа, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти неї. Судом констатовано, що не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення такого обов`язкового реквізиту, як «суть адміністративного правопорушення», порушує вимоги ст.256 КУпАП, та унеможливлює розгляд такого протоколу по суті.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» при перевірці документів особи, поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

За наведеного, порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, та не зазначення у протоколі обов`язкового реквізиту суті адміністративного правопорушення, з посиланням на ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За такого, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено без додержання вимог ст.256 КУпАП. У такому вигляді протокол не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень частини 3 статті 62 Конституції України, тлумачаться на користь громадянина ОСОБА_1 . З огляду на наведене, суд приходить до висновку, про відсутність в діях громадянина ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.283, ст.285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. Е. Дробинський