Провадження № 3/742/467/24
Єдиний унікальний № 742/666/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судового засідання Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ «Прилуцький хлібзавод»,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №004795 від 25.01.2024, складеного інспектором ВРПП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Селезьком В.І. вбачається, що 25 січня 2024 року, о 12 год 48 хв, у м.Прилуки по вул.Незалежності, 21, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 3302, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а сааме - зінниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності лікаря на відеофіксацію бодікамери, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте його представник - адвокат Бульба Р.В. подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Аргументами вказує те, що наявний в матеріалах справи відеозапис складається з окремих файлів, які не є безперервними і послідовними в зв`язку з чим з наявного відеозапису неможливо встановити усі обставини події. Протокол був складений з порушенням чинного законодавства, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. До адміністративних матеріалів, які направлено для розгляду в Прилуцькому міськрайонному суді не долучено направлення та акт огляду, які взагалі не складалися та не надавалися ОСОБА_2 . Останній не перебував у стані наркотичного сп`ніння та у ного не було ознак такого сп`яніння. Він не відмовлявся від відповідного огляду на місці зупинки т.з., хоча поліцейські не пропонували йому пройти такий огляд при зупинці, а зразу запропонували проїхати до медичного закладу, що порушує чинне законодавство та відображено на відеозйомці долученої до протоколу. У лікарні ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження відповідного огляду на стан наркотичного сп`яніння, виконував всі вказівки поліцейських, випив велику кількість води та таблетку. По природнім причинам ОСОБА_1 не зміг надати достатньої на погляд лікаря кількості сечі. Не можливість здачі достатньої об`єму сечі водієм не є відмовою від проходження огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння. Так як лікар повинен був відібрати слину, кров, або на крайній випадок за зовнішніми ознаками встановити стан водія, проте дані дії лікарем не здійснені. Висновок від 25.01.2024 КНП «ЧОПНЛ» ЧОР щодо результатів медичного огляду є недійсним тому що предметом дослідження можуть бути не лише сеча, а слина, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров. Проте лікарем навіть не пропонувалося водію відібрання вказаних вище біологічних зразків, в томі числі і крові. Не відбиралися будь які зразки для дослідження що підтверджується відеозаписом. А у графі висновок огляду зроблені прочерки лікарем та записано від огляду відмовився. Окрім того, додатково повідомив, що 13.02.2024 ОСОБА_1 повторно був зупинений поліцейськими (тими самими інспекторами, що і в першій ситуації), які знову безпідставно вважали, що водій перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Згідно відповіді на адвокатський запит адміністрація КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» надала копію результату токсилогічного дослідження № 528 на вміст алкоголю, наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» відносно громадянина ОСОБА_2 . Відповідно до результату токсилогічного дослідження - не виявлено наркотичні, психотропні та інші речовини. В сечі канабіноїди, амфетаміни, метамфетаміни, морфін, метадон не виявлено, копія результатів додається.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», де зазначено, що згідно ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом. Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва протиРосії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд, також, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З адміністративних матеріалів про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №004795 від 25.01.2024 вбачається, що 25 січня 2024 року, о 12 год. 48 хв., в м.Прилуки по вул.Незалежності, 21, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 3302, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зінниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`янінняу встановленому законом порядку водій відмовився у присутності лікаря на відеофіксацію бодікамери, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.2).

За правилами п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У силу положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України

Частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина. її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженим постановою Каоінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що: огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я .

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно абз. 6 ст.266 КУпАП вбачається , що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Тобто, лише у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий може бути проведений у найближчому закладі охорони здоров`я. Лише за наявності об`єктивних ознак, передбачених Інструкцією, поліцейський спочатку має запропонувати особі пройти медичний огляд на стан сп`яніння (в тому числі наркотичного) за допомогою технічних засобів, і лише потім визначатися щодо необхідності огляду лікарем. Відсутність у працівників поліції засобів для огляду водіїв на предмет наркотичного сп`яніння на місці зупинки, не дає підстав не виконувати вимоги вказаних норм.

Якщо у поліцейського і були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і підлягає огляду, поліцейський повинен був виписати водію транспортного засобу направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння згідно встановленого законодавством порядку. Всупереч цьому поліцейський склав таке направлення вже у Прилуцькому наркологічному відділенні, що підтверджується відеозаписом, чим вчинив порушення порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У направленні обов`язково повинно бути вказано серія, № протоколу, але з відеозапису вбачається, що протокол було складено з 14:01 хв. в той час як огляд поліцейським проводився з 12:52 хв., а лікарем проводився медичний огляд 13:55 хв., тобто хронологічно пізніше, що являється порушенням. Та і взагалі матеріали справи не містять відповідного направлення та акту огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду та з відеозапису не вбачається про вручення таких ОСОБА_2 .

Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Лікар, що проводить у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Згідно вище зазначеної Інструкції вбачається, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп ягніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність водія полягає у вчиненні наступних дій: «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»

Зазначення вказаної в протоколі ознаки зінниці очей що не реагують на світло є лише певним проявом суб`єктивного сприйняття працівника поліції, на якого і покладено збирання доказів у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, і саме посилання працівника поліції на існування у особи певних ознак не може вважатись достатнім для достовірного встановлення даної обставини у контексті як заперечень особи, яка притягається до відповідальності, так і без наявності сукупності інших належних і допустимих доказів, що виходять від поза будь-якими сумнівами неупереджених осіб.

Проте, поліцейський змішав дві окремі конструкції ч.1 ст.130 КУпАП, себто і «керування з явними ознаками наркотичного сп`яніння», так і «від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився».

При цьому, згідно «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейський повинен був обов`язково зазначити дії водія щодо ухилення від огляду.

Проте, ОСОБА_1 на місці зупинки т.з. не відмовлявся від відповідного огляду щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння, зазначив що ніяких препаратів не вживав, не чинив опір поліцейським, прослідував з поліцейськими до медичного закладу, намагався декілька разів здати аналізи сечі для цього пив багато води, більше 4 стаканів, випив сечогінну таблетку, яку йоку йому було запропоновано. Слідував беззаперечно вказівкам поліцейського і медичних робітників. Сприяв відібранню аналізів і безсуперечно поводився. Ніяким чином не ухилявся від проходження огляду, не відмовлявся ні жестом, ні словом, супротив фізичною силою не чинив, а навпаки був не проти провести огляд у необхідному обсязі. По природнім причинам ОСОБА_1 не зміг надати достатньої на погляд лікаря кількості сечі. Всі ці викладені обставини підтверджуються відеозаписом на якому також не зафіксована словесна чи жестова відмова ОСОБА_2 від проходження огляду та здачі відповідних аналізів. Не можливість здачі достатньої об`єму сечі водієм не є відмовою від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Так як лікар повинен був відібрати слину, кров, або на крайній випадок за зовнішніми ознаками встановити стан водія.

Проте, всупереч наведеному, лікар у висновку зазначив, що ОСОБА_1 від огляду відмовився.

Отже, огляд на стан сп`яніння проведено не у встановленому законодавством порядку. А висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог чинного законодавства України, вважаються недійсними.

Так за змістом ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має бути відкритою, категоричною, тобто має бути наявність у особи прямого умислу. Неможливість здачі біологічних зразків (сечі) для встановлення стану наркотичного сп`яніння з об`єктивних причин, не свідчить про наявність прямого умислу і відповідно не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст .130 ч. 1 КУпАП.

Таким чином, працівниками патрульної поліції та лікарем закладу охорони здоров`я не дотримано обов`язків і порядку, встановлених і передбачених ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженим постановою Кабінету Міністрів України.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 є: відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; кінозйомка та відеозапис - процеси фіксації динамічних властивостей об єктів, подій, явищ за допомогою кіно- або відеокамери. Кінозйомка проводиться на фотоматеріалах, відеозапис - на цифрових носіях інформації, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Згідно п. п. 2, 5 Розділу II вказаної Інструкції: портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У порушення п. п. 4, 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, долучений до протоколу відеозапис виготовлений з порушенням, оскільки не є безперервним та містить 6 (шість) окремих фрагментів відеозапису, при цьому 4 (четвертий) фрагмент закінчується на 13:39 год., а 5 (пятий) фрагмент розпочинається з 13:54 год. Проміжку часу між 13:39 год. і 13:54 год. взагалі немає відеозапису, тому не можливо встановити, що ж відбувалося в цей проміжок часу, чи було поліцейськими дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та інших нормативних актів. Тому долучений до справи відеозапис (не повний, який складається з окремих шести фрагментів) з відсутньою детальною інформацією щодо джерела походження носія такого відеозапису є недопустимим та неналежним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015 року, заява № 10705/12) Європейський суд з прав людини визначив, що суд. при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене, в свою чергу означає, що особа не може бути притягнута до відповідальності, якщо її вину не буде доведено на підставі беззаперечних доказів, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст. 62 Конституції України.

Зазначені принципи і наведені вище положення законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 поліцейськими не були дотримані та його вина не підтверджується сукупністю належних, достатніх та допустимих доказів «поза всяким сумнівом».

З урахуванням наведеного, при розгляді даної справи слід виходити з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності та брати до уваги, що відсутність належних доказів, які повинні покладатися в основу доказування винуватості особи, має тлумачитися на її користь.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а) зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні порушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Факт вчинення будь-якого правопорушення має підтверджуватись відповідними належними та допустимими доказами. Матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях певної особи складу правопорушення. Зібраними інспекторами доказами не підтверджується ні керування транспортним засобом ОСОБА_2 в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, ні відмова ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО