ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1080/24 Справа № 205/7300/23 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 вересня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Відповідно до змісту постанови водій ОСОБА_1 01 липня 2023 року о 16:00 годині у місті Дніпро по вул. Шодуарівській, біля буд. 1, керував транспортним засобом Джип, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 вересня 2023 року та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом із поданою апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 вересня 2023 року, як пропущеного з поважних підстав. В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що оскаржувану постанову судом першої інстанції було проголошено без участі ОСОБА_1 , більше того, його належним чином не повідомляли про дату, час та місце розгляду справи. Також апелянт вказує, що в даний період часу він перебував на передових позиціях у місті Бахмут та селі Часів Яр, у зв`язку з чим об`єктивно був позбавлений можливості прийняти участь у розгляді справи або скористатись правовою допомогою захисника. Про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався 27 березня 2024 року, після того, як державний виконавець наклав арешти на його рахунки. Також зазначає, що йому не було направлено копію постанови за місцем його проживання, що також свідчить про необізнаність із судовим рішенням.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки відеозапис долучений до матеріалів справи не засвідчено факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також апелянт звертає увагу, що йому не роз`яснювались положення КУпАП та Інструкції, якою регулюється процедура проведення огляду на стан сп`яніння, не пропонувалось та не повідомлялось про можливість пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я. Даний факт підтверджується і відсутністю письмового направлення на огляд водія в матеріалах справи.

Окремо наголошує, що він є військовослужбовцем у званні полковника та проходить службу у складі підрозділу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальону ЗС України. В день складання протоколу про адміністративне правопорушення він керував транспортним засобом, який належить ЗСУ. Дані факти, на переконання ОСОБА_1 , свідчать про те, що працівники поліції не мали права проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він є спеціальним суб`єктом.

Також працівники поліції не допустили посадових осіб Військової служби правопорядку до процесу збирання доказів у справі, не надали змогу отримати пояснення від ОСОБА_1 та заперечення. За такого, ОСОБА_1 зазначає про проведення огляду на стан сп`яніння не уповноваженим суб`єктом, з огляду на положення ч.9 ст.266-1 КУпАП.

Звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних даних про виконання працівниками поліції вимог ст.265-2 та ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення його від керування транспортним засобом.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримав подану ним апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній обставин і просив про скасування постанови суду та винесення нової постанови, якою справу щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши витребувані із Ленінського районного суду міста Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ст. 294 КУпАП).

Право апеляційного оскарження можливе абсолютно по кожному адміністративному правопорушенню (ст.ст. 130, 124, 172-11, 184 КУпАП та інші правопорушення).

Розглядаючи клопотання про поновлення апелянту строків апеляційного оскарження зазначеної судової постанови, апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_1 слушними, оскільки матеріали справи не містять відомостей про виконання судом першої інстанції вимог КУпАП щодо належного повідомлення осіб про дату, час та місце розгляду справи. Судом апеляційної інстанції враховано, що справу розглянуто за відсутності сторін справи. Крім того, матеріалами справи встановлено, що судом першої інстанції копія постанови сторонам направлена не була.

Тому, на думку апеляційного суду, наявні підстави для поновлення строків апеляційного оскарження постанови як пропущені із поважних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Під час розгляду апеляційної скарги по суті її вимог звертається увага на те, що орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України - водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП. Тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 по відмові від проходження медичного огляду на предмет наркотичного сп`яніння підтверджені дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду справи доказами:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №265086 від 01 липня 2023, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, що 01 липня 2023 року о 16:00 годині у місті Дніпро по вул. Шодуарівській, біля буд. 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Джип, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено: «не надав». Крім того зафіксовано, що у ОСОБА_1 документи не вилучались, оскільки останній їх працівникам поліції не надав, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис.

Із наявного у матеріалах справи відеофайлу вбачається, що 01 липня 2023 року працівники поліції прибули до будинку АДРЕСА_2 на виклик про ДТП. Під час спілкування з водія ОСОБА_1 з працівниками поліції у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Після чого, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 , довго вагаючись, відповів відмовою. Крім того, з відеозапису встановлено, що працівниками поліції неодноразово була оголошена вимога щодо необхідності проходження огляду на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 постійно розмовляв по телефону, відходив від працівників поліції в сторону та не надавав відповіді ні їх запитання, що свідчить про небажання останнього проходити огляд на стан сп`яніння та здійснення дій на ухилення від відповіді на питання працівників поліції.

Отже зазначені на цьому відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення з використанням спеціальних технічних засобів інформації підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, отриманий із автоматичної відеотехніки, з метою фіксування правопорушення, відповідно до п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.

Тому цей відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не обґрунтовують апеляційні вимоги, оскільки вказана обставина не стосується підстав притягнення останнього до адміністративної відповідальності і не спростовує їх наявності. Крім того, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапис, долучений до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 продемонстрував працівникам поліції посвідчення водія, однак відмовився надавати його співробітникам поліції в руки.

Порядок проведення огляду та направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" вбачається, що за наявності ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання, що спростовує доводи апеляційної скарги в частині того, що огляд на стан сп`яніння проводився не уповноваженими особами.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи направлення в заклад охорони здоров`я, не свідчать про порушення процедури проходження огляду враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, а не пройшов такий.

Згідно з пункту 12 розділу I Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника в частині можливості проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 ухилявся від відповіді, що працівниками поліції було сприйнято, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №265086 від 01 липня 2023 року, складений відповідно до чинного законодавства, зокрема, в ньому викладені суть адміністративного правопорушення та здійснено опис установлених обставин, Інспектором також було зазначено, які саме в правопорушника були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, що в подальшому і стало підставою для висловлення пропозиції поліцейським пройти огляд на стан сп`яніння, на що в даному випадку ОСОБА_1 не погодився.

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є самостійним елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час дослідження матеріалів справи, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції, які мали б наслідком закриття провадження у справі.

Варто зазначити, що оскільки надані суду матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що зафіксовано на технічні засоби відеозапису, які долучені до матеріалів справи, тому у працівників патрульної поліції не було підстав для фіксування факту його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків.

При розгляді справи порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладене у межах строків, передбачених ст.38 КпАП України, з урахуванням характеристики особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин справи; його вид та розмір відповідають межам санкції ч.1 ст.130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують встановлених судом обставин, суперечать наявним у справі доказам і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 25 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун