ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2969/24 Номер провадження 33/814/1196/24Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 липня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 04 липня 2024 року о 17:37 год. в с. Черкасівка в районі будинку №84 по вул. Січевих стрільців, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зокрема вказує про поверхневий розгляд справи місцевим судом, оскільки висновки суду не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають фактичним обставинам справи.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що ОСОБА_1 не приймав участь в судовому засіданні, не отримав копію постанови суду, оскільки перебуває в зоні бойових дій та не міг своєчасно реагувати на ухвалені судові рішення.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що останні заслуговують на увагу, а строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Так, матеріалами справи доводиться, що місцевим судом на адресу правопорушника направлялося рекомендоване повідомлення з судовою повісткою, яка повернулася на адресу суду з відміткою Укрпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» та записом «тимчасово відсутній, воює ЗСУ». Під час винесення постанови 30 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, останній не був присутній в судовому засіданні. Направлена на адресу проживання копія постанови також повернулася до суду з відміткою «Адресат відсутній, воює».

Таким чином доводи заявника щодо поважності причин пропуску строку є слушними, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є:

протокол серії ААД №679719, складений 04.07.2024 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння,

направлення на огляд до КП ПОНД ПОР водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння,

записи з бодікамер працівників поліції та відеореєстратора службового авто.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані під час апеляційного розгляду.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини стосовно поверхневого розгляду справи не відповідають зібраним по справі доказам та не спростовують висновків районного суду щодо винуватості притягнутого ОСОБА_1 в скоєнні правопорушенням за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долучених до справи відеозаписів вбачається слідування службового авто за автомобілем ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , який зупиняється біля подвір`я. Після зупинки працівники поліції підійшли до водія ОСОБА_1 , який до цього знаходився на водійському місці, інші особи в салоні автомобіля не перебували.

Під час спілкування ОСОБА_1 повідомляє, що він служить в ЗСУ та наразі перебуває у відпустці з 24 червня, і з 24 червня випиває (17:36 год.).

В зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, поліцейський пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в закладі охорони здоров`я, на що водій показує непристойні жести пальцями рук.

При цьому з відеозапису вбачається млява, не чітка мова водія, його нестійка хода та різкі руху. Сам водій не заперечуючи свого перебування в стані алкогольного сп`янінні, наполягав на можливості врегулювати ситуацію без складання протоколу та проходження огляду, у зв`язку з чим був попереджений працівниками поліції про кримінальну відповідальність.

В подальшому ОСОБА_1 погодився на проходження огляду, а після того, як поліцейський повідомив, що привезуть прибор, ОСОБА_1 сказав, що не буде нічого проходити (17:42-17:43 год.).

Вказані дії були розцінені як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що стало підставою для складання протоколу за ч. 1 ст.1 30 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо поверхневого розгляду справи місцевим судом, відсутність доказів щодо наявності в діях водія складу інкримінованого правопорушення не беруться судом до уваги та спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписом, який є безперервним та містить зафіксований перебіг всіх подій, починаючи з моменту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 до пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, з огляду на виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, до відмови водія від проходження та складання протоколу.

Про відсутність інтересу до розгляду справи та поданої апеляційної скарги свідчить і той факт, що подаючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказував, що після ознайомлення з матеріалами справи буде подано доповнену апеляційну скаргу з викладенням всіх мотивів та доказів незаконності оскаржуваної ухвали. Протягом більш ніж 1,5 місяці, доповнена апеляційна скарга так і не була подана незважаючи на залучення захисника до електронної справи та його ознайомлення з матеріалами справи.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги щодо відсутності належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 30 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 30 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна