Справа № 464/6226/24 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С. З.
Провадження № 33/811/1757/24 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 30 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 02 вересня 2024 року о 04.10 год. по вул.Пасічній,167 у м.Львові, керувала автомобілем марки «Renault», н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, блідість шкіри, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилася, чим порушила п.2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі правопорушниця ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною. Звертає увагу на те, що з відеозапису події не вбачається, що вона керувала транспортним засобом, оскільки такий перебував у нерухомому стані.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сихівського районного суду м.Львова від 30 жовтня 2024 року, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся у її відсутності; оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Правопорушниця ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі не з`явилася, про причини неявки не повідомила, і клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, а тому суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за її відсутності, так як згідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилася.

Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 109340 від 02 вересня 2024 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; відеозаписом місця події із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції; рапортом працівника поліції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та іншими матеріалами справи, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №109340 від 02 вересня 2024 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушниці.

Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить підпис останньої у такому.

При цьому, ОСОБА_1 не вносила до протоколу жодних заперечень щодо обставин, викладених у ньому.

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не лише не заперечувала своєї винуватості у вчиненні правопорушеня під час складання протоколу щодо неї, а фактично її визнавала.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта в частині недоведення факту керування транспортним засобом, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема: постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2961702 від 02 вересня 2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., а невизнання нею своєї вини у скоєному, слід розцінити як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушницю з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушниці, ступеню її вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

поновити правопорушниці ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Сихівського районного суду м.Львова від 30 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу правопорушниці ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 30 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.