ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/585/23Головуючий у 1-й інстанції Гудкова Ю.Г.
Провадження № 33/817/244/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Андрусенко І.Я. на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп судового збору.

Згідно постанови, ОСОБА_1 05.11.2023 року о 15 год 56 хв у м. Монастириська по вул. Шевченка, 57, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Андрусенко І.Я. просить скасувати постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:

матеріали справи не містять доказів того, що у зазначений у протоколі час та дату ОСОБА_1 керував транспортним засобом;

відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, проте в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився пройти освідчення спеціальним приладом Драгер в лікувальному закладі, а про здійснення пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у протоколі не зазначено;

файли на диску долучені до протоколу містять записи про подію в період часу з 16 год 51 хв до 17 год 38 хв та не відображають момент зупинки поліцейським транспортного засобу;

згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 листопада 2023 року №9, у ОСОБА_1 сп`яніння не виявлено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив проводити апеляційний розгляд у відсутності його захисника і подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 498530 від 05 листопада 2023 року; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 05 листопада 2023 року; відеозаписах що містяться на DVD компакт-диск, долученому до справи про адміністративне правопорушення; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8084025 від 05 листопада 2023 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів того, що у зазначений у протоколі час та дату ОСОБА_1 керував транспортним засобом, є безпідставні, так як спростовуються сукупністю належних та допустимих доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 498530 від 05 листопада 2023 року, який узгоджується з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 . Під час спілкування з ними не заперечує факту свого керування транспортним засобом.

Так, даними відеозапису із нагрудних камер працівників поліції (файл NOR_0000000_000000_4624_0033.mov) зафіксовано розмову працівника поліції із ОСОБА_1 з приводу того, що він керував транспортним засобом, на що останній не висловлює жодних заперечень з приводу факту керування ним транспортним засобом. Крім того, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово підтверджував той факт, що він керував транспортним засобом (файл NOR_0000000_000000_5624_0035.mov з 17:00:40 год; файл NOR_0000000_000000_0125_0036.mov з 17:01:35 год).

Крім наведеного, твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом спростовуються копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8084025 від 05 листопада 2023 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.8).

Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і доказів такого апеляційному суду не надано, а тому слід вважати, що ця постанова не скасована і набрала законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, під час спілкування із ОСОБА_1 поліцейські повідомили його про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), у зв`язку із чим неодноразово пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, а також роз`яснили процедуру проходження такого огляду та наслідки відмови від його проходження. Проте ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, посилаючись на те, що вживав вино під час церковної служби і вважає, що може отримати результат, який перевищуватиме дозволений показник 0,2 ‰.

Таким чином твердження захисника про те, що пропозиція пройти освідчення, а не огляд не відповідає змісту законодавства, а тому є підставою для скасування судового рішення є неспроможною, оскільки вимоги поліцейського були чіткі та зрозумілі, так як останній оголосив про виявлення зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у водія, після чого роз`яснив необхідінсть встановлення того чи знаходиться водій в стані алкогольного сп`яніння. Зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським слова освідчення замість слова огляд не є підставою для скасування судового рішення.

Щодо доводів апеляційної скарги про розбіжності щодо часу, зазначеного у відеоматеріалах, то зазначена розбіжність в даному випадку є незначна, а тому не впливає на правильність прийнятого суддею першої інстанції рішення, оскільки не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора як на місці зупинки так і у найближчому медзакладі, та як наслідок вчинення ним правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в ході апеляційного розгляду про те, що згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 листопада 2023 року №9, у ОСОБА_1 сп`яніння не виявлено, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не можуть бути взяті до уваги у зв`язку з наступним.

Так, згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Тобто, ОСОБА_1 повинен був пройти медичний огляд у присутності поліцейського протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У відповідності з п.22 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Враховуючи наведені вимоги закону надані апелянтом результати огляду на стан сп`яніння не можуть братися до уваги судом.

Крім того, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про неналежність вказаного доказу, який наявний у матеріалах справи, а саме висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 листопада 2023 року №9, оскільки він не виключає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Переконливих доводів, які би безумовно спростовували викладені висновки суду і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Андрусенко І.Я. залишити без задоволення, а постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя