Провадження № 3/127/3897/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не сплатив аліменти з моменту відкриття виконавчого провадження, що призвело до виникнення заборгованості на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа та станом на 01.04.2024 становить 212140 гривень.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. При цьому суд враховує, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується твердженням його захисника про обізнаність підзахисного про наявність зазначеної справи. При цьому захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважала за можливе здійснити судовий розгляд за відсутності її підзахисного.

Суд також враховує, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану був неодноразово продовжений.

У зв`язку з введенням воєнного стану Україна повідомила про відступ від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справ за відсутності ОСОБА_1 та за наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції частини першої статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) слідує, що адміністративна відповідальність настає у разі несплати аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа.

З матеріалів справи убачається, що 30.09.2010 Вінницький районний суд Вінницької області видав виконавчий лист, згідно з яким суд вирішив стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2010 і до досягнення дитиною повноліття.

18.03.2014 державним виконавцем державної виконавчої служби Вінницького району винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.04.2024 сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 становить 212140,80 гривень. Початком строку відсутності сплати аліментів, як слідує з цієї довідки, є 01.08.2021.

За клопотанням захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд витребував для огляду в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження. Однак на час розгляду справи останні суду надані не були. Натомість захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, надала суду копію витягу з наказу про звільнення з військової служби у запас від 24.04.2024 та довідку про доходи. Зі змісту довідки про доходи випливає, що остання сформована за календарний рік, починаючи з січня 2023 по лютий 2024 року, і починаючи з березня 2023 року з ОСОБА_3 були утримані аліменти на загальну суму 314851,51 гривень. Як суд зазначив вище, з копії довідки державного виконавця випливає, що у зазначений в наданій захисником ОСОБА_3 довідки про його доходи, надходження на погашення заборгованості зі сплати аліментів відсутнє. Вище суд також зазначив, що вимога суду щодо надання для дослідження в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем виконана не була.

Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов до висновку, що захисником було спростоване твердження про відсутність сплати її підзахисним сплати аліментів у зазначений у довідці про заборгованість період. Тому суд вважає, що об`єктивними даними не підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 183-1, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: