П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2024 р. Справа № 596/1665/24

Провадження № 3/596/1047/2024

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2024 року о 20:00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини з якою спільно проживає ОСОБА_2 а саме: умисно висловлював погрози, виражався нецензурною лайкою та виганяв з дому, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`я, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, суд вживав заходів щодо виклику його в судове засідання. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому є підстави розглянути справу у його відсутності по наявних доказах, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги поведінку особи, яка притягається до відповідальності, яка ухилившись від суду, не бажала особисто приймати участь в розгляді справи, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справКонвенцію прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У відповідності до ч. 1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №975477 від 14.09.2024 року, 14 вересня 2024 року о 20:00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини з якою спільно проживає ОСОБА_2 а саме: умисно висловлював погрози, виражався нецензурною лайкою та виганяв з дому, чим міг завдати шкоди її психологічному здоров`я, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП доведена також іншими матеріалами справи, а саме: рапортом Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області від 15.09.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.09.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14.09.2024 року.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Правопорушення вчинено 14.09.2024 року.

Приймаючи до уваги, що станом на 19 грудня 2024 року сплинув тримісячний строк в межах якого можливе накладення адміністративного стягнення, на підставі п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити.

Керуючись ст. ст. 38, 173-2, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.173-2Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК