Справа № 128/245/24
Провадження № 33/801/396/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілого Приватного підприємства «Фірма «ЯСКО» - адвоката Голубенка Олександра Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фірма «ЯСКО» на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 05 квітня 2024 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 05 квітня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, Приватне підприємство «Фірма «ЯСКО» (далі ПП «Фірма «ЯСКО»), як потерпіла особа, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі зазначено, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що водій ОСОБА_1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати ним, створивши загрозу безпеки дорожнього руху, та здійснив наїзд на колонку АЗС. Висновок суду з приводу того, що на території АЗС була ожеледиця є безпідставним, оскільки ці обставини (з приводу наявності чи відсутності ожеледиці) поверхнево досліджувалися судом. Акт обстеження дороги на АЗС щодо недоліків дороги працівниками поліції не складався, що виключає наявність ожеледиці на території АЗС. Наявність ожеледиці на дорозі зобов`язує водія вжити заходів для безпечного руху та не звільняє від відповідальності у разі скоєння ДТП. Суд дійшов висновку про відсутність доказів перевищення ОСОБА_1 швидкості руху, однак, перевищення встановленої на ділянці дороги АЗС швидкості руху не ставиться останньому в провину.

Також ПП «Фірма «ЯСКО» просить викликати в судове засідання свідка ОСОБА_2 працівника ТОВ «Авантаж-7», начальника АЗС, для надання пояснень щодо обставин події.

Розглянувши вказане клопотання апеляційний суд вважає, що підстави для його задоволення відсутні, оскільки апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом (ч. 7 ст. 294 КУпАП).

ПП «Фірма «ЯСКО» не заявляло в суді першої інстанції клопотання про виклик та допит вказаного свідка. Будь-яких перешкод для заявлення вказаного клопотання в суді першої інстанції заявником не наведено.

Крім того, 30 квітня 2024 року від ПП «Фірма «ЯСКО» надійшла заява, в якій представник підприємства просив звернути увагу на висновки апеляційних судів при розгляді справ за ст. 124 КУпАП, до якої долучив копії судових рішень судів апеляційної інстанції.

Підстав для прийняття вказаної заяви немає, оскільки обов`язок враховувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення позиції інших судів відсутній. Висновки суду апеляційної інстанції не є обов`язковими до застосування суддею при розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №432237, складеного інспектором взводу №1 роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Іваховим В.В., 18 січня 2024 року о 08 год. 15 хв. на автомобільній дорозі М-21 298 км+800 м в с. Стрижавка на АЗС «АVANTAGE7» водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на автозаправну колонку АЗС. При ДТП транспортний засіб та автозаправна колонка отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с.1).

У підпункті б) пункту 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця ДТП, яка сталася 18 січня 2024 року о 08 год. 15 хв. на автомобільній дорозі М-21 Виступовичі - Могилів-Подільський, 298 км + 800 м на території АЗС «АVANTAGE7». На вказаній схемі зображено ділянку дороги, на якій сталась ДТП територія АЗС «АVANTAGE7»; координати розміщення транспортного засобу ОСОБА_1 відносно колонки АЗС №1 та бордюрів; описано отримані пошкодження.

У таблиці дорожніх умов у графі «стан покриття проїзної частини (сухе, мокре, ожеледиця, забруднене, засніжене, тощо)» поліцейським виділено слово «ожеледиця» (а.с.2).

У письмових поясненнях від 18 січня 2024 року ОСОБА_1 пояснив, що рухаючись трасою М-21 заїхав на АЗС «АVANTAGE7» за м.Стрижавка, заїжджаючи на колонку АЗС через непосипану дорогу та ожеледицю (гололід) при гальмуванні авто кинуло у занос на наїзд на бордюр та колонку АЗС. Керуючись Законом України «Про дорожній рух», а також рядом підзаконних актів власник доріг зобов`язаний утримувати дорогу у належному стані, що не було виконано, оскільки швидкість та дистанція в`їзду на АЗС була незначною та задовільною відповідно, то виною даного інциденту є дорожнє покриття у неналежному стані, тобто ожеледиця на покритті (а.с.4).

У письмових поясненнях від 18 січня 2024 року ОСОБА_3 , товарознавець ПП «Фірма «ЯСКО», зазначила, що водій авто Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , не розрахував радіус повороту і замість того, щоб припаркуватися біля колонки АЗС в`їхав в колонку ПРК, погнувши колонку ПРК і острівець. Подія трапилася 18 січня 2024 року о 08 год. 00 хв. на території АЗС «АVANTAGE-7», за адресою: смт Стрижавка, а/д Житомир Могилів-Подільський 118 км + 500 м ліворуч (а.с.3).

ПП «Фірма «ЯСКО» до суду першої інстанції було долучено відеозапис з камер спостереження на АЗС «АVANTAGE7», на якому зафіксовано момент, як автомобіль ОСОБА_1 заїжджає на територію АЗС і зіштовхується із заправною колонкою. Після цього ОСОБА_1 вийшов з машини. При цьому видно, як пересування ОСОБА_1 , а також людей, які йшли позаду нього, було утруднено наявністю шару льоду на поверхні бруківки.

З відеозаписів, які були надані ОСОБА_1 до суду першої інстанції вбачається, як останнім після дорожньо-транспортної пригоди було зафіксовано на телефон дорожню обстановку на території АЗС, а саме продемонстровано на камеру та озвучено, що бруківка вкрита шаром льоду. Також ОСОБА_1 , щоб продемонструвати наявність на місці пригоди ожеледиці, кинув під ноги телефон, який ковзав по льоду, яким була вкрита бруківка біля автомобіля.

На фото, наданих ОСОБА_1 до суду першої інстанції, також вбачається, що на місці пригоди на поверхні бруківки наявний шар льоду.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У ст. 252 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Закриваючи провадження у даній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення суд першої інстанції виходив з відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження порушення 18 січня 2024 року водієм ОСОБА_1 швидкісного режиму. Суд вважав, що як схемою ДТП, так і наданими ОСОБА_1 доказами доведено, що ділянка території дороги АЗС, по якій рухався транспортний засіб «Renault Megane» під керуванням ОСОБА_1 була вкрита ожеледицею, не була очищена від льоду, не посипана протиковзкими сумішами, а тому в водія ОСОБА_1 не було об`єктивної можливості виявити небезпеку для руху, в зв`язку із чим він не міг зупинити свій транспортний засіб на слизькій території АЗС та запобігти в подальшому зіткненню автомобіля під його керуванням із автозаправною колонкою АЗС «АVANTAGE7».

Апеляційний суд вважає, що вказаний висновок зроблений судом першої інстанції на підставі повного і об`єктивного дослідження всіх обставин даної справи.

ПП «Фірма «ЯСКО» в апеляційній скарзі зазначає про те, що суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у даній справі доказів перевищення особою, яка притягається до відповідальності швидкості, однак, ОСОБА_1 перевищення встановленої на території АЗС швидкості руху не ставиться в провину. Крім того вважає, що навіть така швидкість руху не була безпечною у даних дорожніх умовах, навіть якщо припустити, що була ожеледиця, позаяк ОСОБА_1 не зміг контролювати рух свого автомобіля та справитися з його керуванням, не зміг вчасно зреагувати на зміну обстановки, щоб уникнути зіткнення.

Вказані доводи відхиляються апеляційним судом, адже, по-перше, вони є голослівними, так як суд першої інстанції висновків щодо відсутності доказів перевищення ОСОБА_1 швидкості не робив. По-друге, ОСОБА_1 ставиться в провину, зокрема, порушення ним п.12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За таких умов, порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху можливе лише за умов неврахування водієм дорожньої обстановки, особливості вантажу та стану транспортного засобу під час обрання безпечної швидкості руху.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.

Схемою місця ДТП, а саме таблицею дорожніх умов підтверджено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди на проїзній частині АЗС була зледенілість дороги (ожеледиця).

Наявність льодового покриття підтверджується фото та відео, які досліджені в судовому засіданні.

Приписами частини 3 статті 12 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що посадові особи, які відповідають за експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про дорожній рух», власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

У пункті 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів.

Основні вимоги пожежної безпеки, яких необхідно дотримуватися під час експлуатації об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів визначені Правилами пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів, які затверджені наказом Міністерства палива та енергетики України 24.12.2008 N 658.

До об`єктів реалізації нафтопродуктів віднесено автозаправні станції (пункт 2 розділу І цих Правил).

У п.п.3, 4 п.1 розділу ІІІ вказаних Правил зазначено, що для забезпечення безпечного проїзду всі дороги і проїзди на території підприємства утримуються справними, своєчасно ремонтуються, узимку очищуються від снігу, а в нічний час освітлюються. За справне утримання доріг, проїздів і під`їздів відповідальність несуть особи, призначені відповідним наказом по підприємству.

Отже, обов`язок щодо забезпечення утримання території АЗС у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснення заходів для своєчасної заборони або обмеження руху, здійснення заходів щодо очищення території, зокрема, вчинення протиожеледних заходів (прибирання снігу і льоду, посипання дорожнього полотна, тощо) покладається на суб`єктів господарювання, які експлуатують АЗС.

Жодних попереджувальних знаків, які б інформували водіїв про загрозу безпеці руху, що виникла (наявність ожеледиці), на території АЗС розміщено не було.

Безпечна швидкість це та швидкість, при якій водій може ефективно маневрувати транспортним засобом, контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах та своєчасно реагувати на зміни на дорозі, уникаючи можливих дорожньо-транспортних пригод.

На відео відображено, як ОСОБА_1 з`їжджає з головної дороги і впевнено заїжджає на територію АЗС без будь-якого заносу транспортного засобу чи інших фактів, які б натякали на небезпеку. Під`їжджаючи до колонки ОСОБА_1 почав гальмувати (що є логічним), але видно, як при гальмуванні автомобіль поїхав «юзом», залишаючи слід від гальмування.

Водій, знаючи обов`язки посадових осіб АЗС щодо належного утримання автомобільних доріг (території), на якій розташована АЗС, розраховує на те, що покриття (дороги) буде в належному стані.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 не міг передбачити, що на території АЗС безпосередньо перед під`їздом до колонки АЗС бруківка буде рівномірно вкрита шаром льоду, через який навіть важко було ступити на бруківку. Отже, ОСОБА_1 не мав технічної можливості маневрувати транспортним засобом та контролювати свій транспортний засіб, зокрема, технічної можливості зупинити транспортний засіб, а отже не міг уникнути ДТП.

Оскільки ділянка дороги на території АЗС була вкрита ожеледицею, яку візуально не можливо було виявити при заїзді на територію АЗС, у водія ОСОБА_1 , за відсутності попереджувальних знаків, не було можливості виявити небезпеку для руху, а тому він не мав технічної можливості зупинити свій транспортний засіб.

Вказане вище свідчить про те, що в безпосередньому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди є саме незадовільний стан дороги, що підтверджується схемою ДТП, поясненнями ОСОБА_1 , фотознімками з місця ДТП та відеозаписами.

Апеляційний суд зазначає, що обов`язку водія щодо вжиття заходів для безпечного руху кореспондує обов`язок посадових осіб, які відповідають за експлуатацію та облаштування територій прилеглих до АЗС та до проїжджої частини вулиці, щодо утримання території (дороги) у придатному до використання стані.

Як передбачено частиною третьою статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху.

ПП «Фірма «ЯСКО» в апеляційній скарзі зазначає про те, що поліцейськими не було складено акту обстеження дороги на АЗС щодо недоліків дороги, в тому числі наявність ожеледиці, однак, апеляційний суд зазначає, що необхідності у складенні такого акту не було.

Стан покриття проїзної частини зазначається поліцейським в Таблиці дорожніх умов, яка в обов`язковому порядку заповнюється на схемі місця ДТП (пункт 4 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395).

У даному випадку про наявність ожеледиці було зазначено працівниками поліції у вказаній таблиці на схемі місця ДТП.

Працівники АЗС не наполягали на складенні такого акту за участю поліцейських на місці ДТП.

Відтак, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях, а усі припущення мають тлумачитись на користь такої особи.

Спрощений підхід до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до адміністративної відповідальності, як і потерпілих, є неприпустимим (пункт 24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Як визначено статтею 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фірма «ЯСКО» залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 05 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало