ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2755/24 Справа № 185/8901/24 Суддя у 1-й інстанції - Косюк А. П. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Конюшко Д.Б. на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2024 року, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2024 року, провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №691955 від 05 серпня 2024 року вбачається, що 05 серпня 2024 року о 18 годині 00 хвилин в Дніпропетровській області, перехрестя автодороги М-30 та вул. Зв`язківців поворот на с. Булахівка, гр. ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ЗАЗ 1102» н.з. НОМЕР_1 під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з автомобілем «Audi A4» н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_1 , який виконував маневр обгону з лівої сторони автомобіля «ЗАЗ 1102». Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями гр. ОСОБА_2 порушив п. 10.1 ПДР України. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним за ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрити у зв`язку зі спливом терміну притягнення особи до відповідальності.

Вважає рішення суду передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом не було в повному обсязі досліджено матеріали справи.

Вказує, що суд першої інстанції закриваючи провадження у справі зазначив про відсутність події ДТП, при цьому в мотивувальні частині рішення зазначає обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Вказує, що суд поклав в основу свого рішення покази особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

На думку апелянта, суд не вірно оцінив докази та не надав їм належну оцінку в їх сукупності, що позбавило прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо оцінки дій водія ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 26 листопада 2024 року, представник потерпілого адвокат Конюшко Д.Б. та потерпілий ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні.

Потерпілий ОСОБА_1 пояснив суду, що 05 серпня 2024 року близько 18.00 годин він керуючи автомобілем «Audi A4» н.з. НОМЕР_2 він їхав з м. Дніпра в напрямку м. Павлограда по трасі М-30 в лівій смузі, де розташовані дві полоси руху. По лівій смузі перед ним їхав автомобіль «ЗАЗ Таврія». Не доїжджаючи до острівка та місця для повороту на с. Булахівка, метрів за 200 він почав випередження цього автомобіля, виїхавши на цей острівок, на якому не було розмітки, а цей автомобіль почав повертати з лівої смуги на с. Булахівка і в цей момент сталося зіткнення, від якого його автомобіль кинуло спочатку в ліву сторону, але він викрутив кермо і поїхав вперед на праву сторону на узбіччя, де автомобіль і зупинився. Він викликав поліцію. Він не бачив на попередньому автомобілі ввімкненого повороту на ліво. За 200 метрів він перестроївся з правої на ліву смугу. Випередження він почав, коли закінчилася розділова полоса з ґрунтом, саме там він почав випередження. Розділової полоси він не бачив. Місце, де він робив випередження, не є полосою для руху. Він там їхав тому, що хотів випередити автомобіль «ЗАЗ Таврія». Розмітки він не бачив. Він також вважав, що там можна їхати. Чи був знак про розширення полоси він не знає. Він побачив розділову полосу після того, як було ДТП і він вийшов з автомобіля. До цього він не бачив розділової полоси лівої смуги. Він не пам`ятає чи був знак повороту ліворуч. Схема була складена за його присутності і відповідає обставинам. Він їхав зі швидкістю десь 110-120 км/год. Від ушкодження у нього на акумуляторі вистрелив піропатрон і заблокувалися педалі, гальма і руль. Автомобіль «ЗАЗ Таврія» їхав десь 60 км/год. На зустрічну полосу не виїжджав. Маршрутки там не було.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та його адвокат Остапуля Н.П. заперечували проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілого, просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_2 пояснив суду, що не визнає свою провину, зазначив, що 05 серпня 2024 року біля 18.00 годин він їхав за кермом автомобіля «Таврія ЗАЗ 1102» н.з. НОМЕР_1 по автодорозі М-30 з напрямку м. Дніпро в напрямку м. Павлограда і мав намір повернути в напрямку с. Булахівка. Для чого він перестроївся на ліву полосу руху, ввімкнувши лівий поворот і їхав десь зі швидкістю 60 км/год. до здійснення лівого повороту. Потім його по зустрічній смузі обігнав автомобіль «Ауді А4», який потім почав перестроюватися на його полосу руху і вдарив своєю правою частиною автомобіля його ліву передню частину автомобіля і зупинився потім метрів за 180. Потім викликали поліцію, той автомобіль рухався по частині дорозі, де повинен був бути відбійник. По зустрічній смузі їхав автомобіль «Богдан». Схема місця ДТП правильна.

Розгляд справи було відкладено на 03 грудня 2024 року.

Будучи належним чином повідомлені учасники процесу у судове засідання не з`явились. Адвокат Остапуля Н.П. на адресу суду надала заяву, в якій просили розглядати справу за відсутності ОСОБА_2 та його адвоката. Від інших учасників заяв або клопотань не надходило.

Розгляд справи було відкладено на 10 грудня 2024 року.

Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи на 11-00 годину 10 грудня 2024 року, ОСОБА_2 , його адвокат Остапуля Н.П., потерпілий ОСОБА_1 та його представник Конюшко Д.Б., у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті суд апеляційної інстанції вважає викладений у постанові суду першої інстанції висновок про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 251 КУпАП саме на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання, на які повинні міститися в самому протоколі.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінується особі.

З матеріалів справи вбачається, що уповноваженим органом поліції до суду був скерований протокол про адміністративне правопорушення, за змістом якого ОСОБА_2 інкримінується порушення п. 10.1 ПДР України.

Отже в межах цього протоколу має встановити чи допущено ОСОБА_2 порушення саме цього пункту Правил дорожнього руху та чи знаходиться це порушення у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як слідує з пояснень ОСОБА_2 , наданих у суді першої та апеляційної інстанцій, 05 серпня 2024 року біля 18.00 годин останній керував транспортним засобом «Таврія ЗАЗ 1102» н.з. НОМЕР_1 , та рухався по автодорозі М-30 з напрямку м. Дніпро в напрямку м. Павлограда і мав намір повернути в напрямку с. Булахівка. Для чого він перестроївся на ліву смугу руху, ввімкнувши лівий поворот і їхав десь зі швидкістю 60 км/год. до здійснення лівого повороту. Потім його по зустрічній смузі обігнав автомобіль «Ауді А4», який потім почав перестроюватися на його смугу руху і вдарив своєю правою частиною автомобіля його ліву передню частину автомобіля і зупинився потім метрів за 180. Потім викликали поліцію, той автомобіль рухався по частині дорозі, де повинен був бути відбійник. По зустрічній смузі їхав автомобіль «Богдан».

Вказані обставини об`єктивно підтверджуються схемою місця ДТП та фототаблиці до неї, на якій зазначено та зображено ділянку дороги, де відбулось ДТП, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 про те, що він не доїжджаючи до острівка та місця для повороту на с. Булахівка, метрів за 200 він почав випередження цього автомобіля, виїхавши на цей острівок, на якому не було розмітки, цей автомобіль почав повертати з лівої смуги на с. Булахівка і в цей момент сталося зіткнення. Вказані обставини спростовуються матеріалами справи.

На переконання апеляційного суду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що вина ОСОБА_2 у порушенні п. 10.1 ПДР України не доведена, так само як і відсутні докази, що саме невиконання вказаного правила ОСОБА_2 перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП за участі водія ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що з точки зору достатності доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Під час апеляційного перегляду не було надано доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності… . При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень вищезазначених положень, а також вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив відсутність в діях ОСОБА_3 порушень вимог ПДР України, які б знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Конюшко Дениса Борисовича, - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року, якою провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко