Справа № 450/5335/23 Провадження № 3/450/223/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 27 жовтня 2023 року від ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2023 року о 22 год. 05 хв. на вул. Шухевича в с. Зимна Вода Львівського району Львівської області водій ОСОБА_1 , будучи 14 березня 2023 року та 10 квітня 2023 року притягнутим Залізничним районним судом м. Львова до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП і ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 18 січня 2024 року адмінправопорушник ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав.

Адмінправопорушник ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього адміністративного протоколу серії ААД № 652940 від 20 жовтня 2023 року, не виявив зацікавленості у розгляді адміністративної справи.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 652940 від 20 жовтня 2023 року та його копією, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 547897 від 20 жовтня 2023 року, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7981159 від 20 жовтня 2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом працівника поліції від 20 жовтня 2023 року, витягом з системи «Армор», згідно якого ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, копією постанови Залізничного районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, довідкою старшого інспектора САП ЛРУП № 2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області В. Чухай від 25 жовтня 2023 року, згідно якої відомості про отримання посвідчення водія особою ОСОБА_1 відсутні, а 10 квітня 2023 року він притягнутий до адміністративної відповідальності Залізничним районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 130 КУпАП, відеозаписами з СД-диску, копією відповіді Територіального сервісного центру МВС № 4649 № 31/28-4649-383 від 29 листопада 2023 року, згідно якої за особою ОСОБА_1 транспортні засоби на території України не зареєстровані, копією постанови Залізничного районного суду м. Львова від 14 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Оцінені судом докази доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.5 ПДР України.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях адмінправопорушника ОСОБА_1 , який будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах ч. 3 ст. 130 КУпАП.

У постанові від 04 вересня 2023 року по справі № 702/301/20 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла до висновку, що особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі № 2-591/11 (14-31цс21) вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві. Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 105).

Враховуючи викладене, Верховний Суд прийшов до висновку, що відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Відтак, до ОСОБА_1 підлягає застосуванню основне адміністративне стягнення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Водночас, враховуючи те, що автомобіль марки «ВАЗ» номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , не зареєстрований за ним на праві приватної власності, адміністративне стягнення в частині конфіскації такого застосуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3000,00 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , в доход держави 536 грн. 80 коп. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.