ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/242/24 Номер провадження 33/814/660/24Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з секретарем Гнітько А.М. ,

з участю:

особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 ,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-17 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 визнаний винуватим у тому, що він 10 січня 2024 року о 20 год. 40 хв. під час несення варти знаходився на посту охоронюваного об`єкту без засобів особистого захисту (шолом та бронежилет), а також не подав команди в темний час доби в присутності начальника варти та розвідного"Стій, хто йде?", "Начальник варти, до мене, решта - на місці", чим порушив ст.107 та ст.198 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а провадження закрити, оскільки вважає себе невинуватим у вчиненні правопорушення.

Вказує про домовленість з командиром нести службу без бронежилета у зв`язку з погіршенням здоров`я, що обумовлено гіпертонічною хворобою та підтверджується відповідною довідкою.

Зазначає, що протокол складено особою, яка не наділена владними повноваженням.

Вважає, що письмові пояснення військовослужбовців, які не були свідками правопорушення, не можуть бути належними та допустимими доказами у справі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, про винуватість ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та докази, приходжу до такого.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол складений неуповноваженою особою, є необґрунтованими.

Відповідно до ст.255 КпАП України у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, передбачені ст.172-10 - ст.172-20, мають право складати командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів).

Командир військової частини НОМЕР_1 наказом №47 від 26 травня 2022 року уповноважив командирів взводів охорони складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.172-17 КпАП України.

За таких обставин, враховуючи, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 , перебуває на посаді командира взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , він мав право складати вказаний протокол.

Згідно з ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані.

Обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, суддя залишив поза увагою таке.

Диспозиція частини 2 статті 172-17 КпАП України передбачає відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинене в умовах особливого періоду.

Об`єктом цього правопорушення є порядок несення бойового чергування.

З об`єктивної сторони правопорушення полягає в порушенні правил несення бойового чергування (бойової служби).

Бойове чергування є виконанням бойового завдання, яке здійснюється черговими силами і засобами, призначеними від військових частин, з метою своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та забезпечення безпеки України.

Порушення правил несення бойового чергування можуть полягати в невиконанні командиром військової частини, його заступниками чи іншими особами за їх дорученням обов`язку щодо проведення перевірки несення бойового чергування, у відданні командиром чергових сил і засобів особовому складу наказів, що відволікають його від виконання обов`язків несення бойового чергування, в передачі військовослужбовцями особового складу чергової зміни під час несення бойового чергування будь-кому, хоча б тимчасово, виконання своїх обов`язків без дозволу командира чергових сил і засобів, у відволіканні їх на справи, не пов`язані з виконанням зазначених обов`язків, в самовільному залишенні бойового поста чи іншого місця несення бойового чергування тощо.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Передбачена в ст.15 цього Кодексу заміна адміністративної відповідальності для військовослужбовців відповідальністю за дисциплінарними статутами пояснюється особливістю служби в Збройних силах України, а отже і специфікою юридичної відповідальності за порушення правових норм такими особами.

Приписами ст.45 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення НОМЕР_1 №18 від 12 січня 2024 року, ОСОБА_3 під час несення варти знаходився на посту охоронюваного об`єкту без засобів особистого захисту (шолом та бронежилет), а також не подав команди в темний час доби в присутності начальника варти та розвідного "Стій, хто йде?", "Начальник варти, до мене, решта - на місці", чим порушив ст.107 та ст.198 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України.

З аналізу наведених норм закону та конкретних обставин даної справи вбачається, що зазначені в протоколі порушення Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України вочевидь не утворюють в даному випадку об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.172-17 КпАП України.

Адже відсутні об`єктивні дані про нявність зі сторони ОСОБА_3 порушень правил несення бойового чергування, встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що суддя місцевого суду обмежився лише висновком про те, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-17 КпАП Україниз огляду на порушення ст.107 та ст.198 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, проте не навів мотивів того, на підставі чого він прийшов до висновку про наявність об`єктивної сторони цього правопорушення.

А право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддею під час розгляду справи наведеним обставинам не дано належної оцінки, а тому постанова судді підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-17 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.