Справа № 157/376/24
Провадження №3/157/342/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С., поліцейського Назарука Г.А., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , адвоката Колєсніка Б.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , приватний підприємець,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України),

в с т а н о в и в:

У протоколі про адміністративне правопорушення від 12 лютого 2024 року зазначається, що ОСОБА_1 12 лютого 2024 року о 21 год 03 хв по вул. Миколи Цюрика у м. Камені-Каширському керувала автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820», що підтверджується тестом № 662, результат огляду становить 1,20 проміле, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Поліцейський ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав викладені у протоколі про адміністративні правопорушення обставини, зазначивши, що підставою для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння послужило повідомлення на його особистий мобільний телефон від знайомого, який є військовослужбовцем і анкетні дані він якого не бажає називати, що водій зазначеного автомобіля перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зазначене повідомлення він не зареєстрував у встановленому порядку, адже воно прийшло на його власний мобільний телефон, і не повідомив про цю інформацію відповідним рапортом керівництво. Оскільки згідно з повідомленням він вже знав, що водій автомобіля марки «Volkswagen Passat» у стані алкогольного сп`яніння, адже йому про це повідомили на особистий мобільний телефон, тому він на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинив цей автомобіль. Йому повідомили, що у салоні дві жінки у стані алкогольного сп`яніння, коли ж він зупинився автомобіль, то у ньому було дійсно дві жінки, а відтак інформація підтвердилася, і тому він запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, повідомивши, що остання може пройти огляд або тут, або у лікарні. Згідно з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спецприладу, водій ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а тому він склав протокол про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнала і пояснила, що її безпідставно 12 лютого 2024 року зупинили працівники поліції, жодних Правил дорожнього руху вона не порушувала, на її запитання поліцейський пояснив, що йому подзвонили і повідомили про те, що водій знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що таку неправдиву інформацію міг повідомити її чоловік, оскільки з останнім перебуває у неприязних стосунках. В цей день вона алкогольних напоїв не вживала. Після зупинки транспортного засобу поліцейський повідомив їй, що вона може пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або на місці зупинки, або у лікарні. Вона погодилася пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецприладу. Після огляду поліцейський їй повідомив, що результат огляду становить 1,20 проміле і те, що вона знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Вона не погодилася з таким висновком поліцейського, запитувала в останнього, що робити далі і як бути, на що поліцейський повідомив, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Після складення протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейський повідомив їй, що вона відсторонена від керування транспортним засобом, після чого працівники поліції місце події залишили.

Захисник Колєснік Б.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення та в обґрунтування клопотання зазначив, що дійсно 12 лютого 2024 року близько 21 години працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та запропонували після цього їй пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що вона погодилась. При цьому поліцейський порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння ОСОБА_1 не роз`яснив, фактично в такий спосіб використавши її необізнаність з відповідною процедурою. Поліцейський повідомив, що існують сертифікати до газоаналізатора «Drager» та те, що ОСОБА_1 може з ними ознайомитись, проте фактично такої можливості їй ніхто не надав, тобто з жодними сертифікатами вона не ознайомлювалась. З наявних в матеріалах справи відеозаписів чітко видно, що надалі з 21:19:25 по 21:19:40 одноразову трубку газоаналізатора розпаковує сам поліцейський, а не водій транспортного засобу, що є недопустимим, оскільки така обставина цілком знівельовує можливість особи пересвідчитись в цілісності та непорушності упаковки. Надалі, о 21 год 21 хв ОСОБА_1 пройшла огляд з використанням газоаналізатора, показник якого начебто становив 1,20 %. Згідно з відеозаписом о 21:21:20 поліцейський озвучує результат тесту газоаналізатора, але не фіксує такий на камеру, та повідомляє ОСОБА_1 , що вона начебто перебуває у стані сп`яніння, утім остання це заперечує. Поліцейський, не зважаючи на заперечення особою на місці зупинки отриманих за допомогою газоаналізатора показників, не склав акта огляду, не запропонував проїхати до лікувального закладу та взагалі не роз`яснив їй право оспорити відповідні результати, чим порушив передбачену ст. 266 КпАП України процедуру проведення огляду водіїв на стан сп`яніння. У період часу з 21:21:40 по 21:22:22 поліцейський ознайомив ОСОБА_1 з її правами, що зазначені в ст. 268 КпАП України та ст. 63 Конституції України, але поліцейський не повідомив, що вона має право на ознайомлення з матеріалами справи, тобто права останній були роз`яснені не в повному обсязі. О 21:22:27 поліцейський повідомив, що буде складати протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, навіть не спитавши водія, чи згідна вона з отриманими результатами (а фактично з обставиною її перебування у стані сп`яніння), та не надавши їй можливості підписати отриманий результат (роздруківку з приладу), акт огляду (а.с. 4), який в той момент взагалі не складався, став заповнювати бланк протоколу про адміністративне правопорушення. Інспектор поліції ані направлення (а.с. 2), ані акта огляду (а.с. 4), які містяться в матеріалах справи, на місці події не складав, до відома ОСОБА_1 їх зміст не доводив, і дана обставина цілком узгоджується з долученими поліцейським відеозаписами подій, на яких, відповідно, така відсутня. В частині ж ненадання можливості підписати роздруківку з використаного в ході огляду на стан сп`яніння приладу «Drager 6820» (а.с. 3), необхідно відзначити, що такий документ на місці події взагалі був відсутній, і ця обставина цілком підтверджується відеозаписами подій. О 21:34:20 поліцейський розпочав ознайомлювати ОСОБА_1 з складеним відносно неї протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1), після чого запитав, чи буде вона ставити власні підписи в цьому документі, на що остання відмовилась. При озвученні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський вказав, що тест проводився за допомогою газоаналізатора іншої моделі - «Drager 6810», хоча в протоколі (а. с. 1), направленні (а. с. 2) та акті огляду (а.с. 4) вказано інакший газоаналізатор - «Drager 6820», що вказує на розбіжність між матеріалами справи, поданими до суду. Будь-яких інших матеріалів (акт огляду, направлення) до цього часу інспектор взагалі не складав та до відома ОСОБА_1 не доводив, а відтак усі інші матеріали, що містяться у справі, окрім протоколу, були виготовлені за відсутності особи, щодо якої складено протокол, внаслідок чого такі не можуть визнаватись належними і допустимими доказами події правопорушення. Наявні в матеріалах справи акт огляду та направлення до лікарні інспектор на місці події та в її присутності не складав, для підписання їх не надав, самого акта та направлення вона не бачила, а якби вона знала, що у неї є право оспорити отримані поліцейським результати огляду на місці зупинки, то обов`язково таким правом скористалася б, оскільки з тестом вона згідна не була і про це прямо казала на місці події, вважаючи дії поліцейського цілком правомірними та не ставлячи під сумнів його правоту. Натомість останній помилково розцінив нездійснення будь-яких активних заперечень з боку ОСОБА_1 як згоду з отриманими результатами, так як такої ОСОБА_1 не висловлювала впродовж усього спілкування з поліцейськими того вечора. У графі «До протоколу додаються» зазначено «відео, направлення, акт огляду та інші матеріали справи». Однак незрозумілим є те, як працівник поліції міг долучити до протоколу акт огляду (а.с. 4) та направлення (а.с. 2), якщо станом на момент оголошення протоколу ні акта, ні направлення не було складено, незважаючи на те, що в направленні значиться про його начебто складення о 21 год. 20 хв., хоча це прямо спростовано самим відеозаписом. З наявної ж в матеріалах роздруківки з результатами огляду (а.с. 3) взагалі неможливо встановити дату та час проведення огляду, оскільки остання в цілому є нечитабельною. Крім того, на роздруківці взагалі є незаповненою графа щодо серії та номеру протоколу, до якого вона додається, хоча її заповнення є обов`язковим. З вказаної роздруківки також неможливо встановити, за допомогою якого саме приладу здійснювався огляд на стан сп`яніння (серія та номер не читаються). Водночас з даної роздруківки неможливо визначити дату повірки приладу, за допомогою якого здійснювався огляд, що позбавляє сторону захисту перевірити його відповідність вимогам діючого законодавства стосовно сертифікації та калібрування. Під час проведення огляду на стан сп`яніння тестовий забір не було зроблено, що ставить під обґрунтований сумнів результати даного огляду, оскільки за змістом інструкцій газоаналізаторів, що є у вільному публічному просторі в мережі Інтернет, здійснення такого забору є обов`язковим задля уникнення впливу будь-яких факторів на подальший результат та встановлення працездатності самого приладу, а також факту використання при огляді чистого одноразового мундштука. Вважає направлення (а.с. 2) недостовірним доказом, оскільки в ньому зазначено про те, що поліцейський начебто направляв ОСОБА_1 до лікувального закладу Камінь-Каширської ЦРЛ о 21 год. 20 хв. Утім, як вбачається з відеофайлів, наявних в матеріалах справи, станом на цей час поліцейський не повідомляв нічого як про лікувальний заклад, так і про те, що ОСОБА_1 може бути незгідна з отриманими на місці результатами та має право проїхати до медичного закладу, що є очевидним порушенням положень ст. 266 КпАП України та передбаченої законом процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння. Отже, направлення є недостовірним доказом та не може братися до уваги, оскільки дійсний час його складення невідомий, до відома ОСОБА_1 такий документ не доводився взагалі, для підпису його ніхто не надавав, що повністю доводиться долученими поліцейськими відеозаписами. Отже, ніякі документи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не складалися в присутності ОСОБА_1 . Разом з тим, наданими відеозаписами взагалі не зафіксовано факту встановлення поліцейським згоди ОСОБА_1 з результатами огляду, проведеного на місці зупинки, а також хоча б усної пропозиції проїхати до лікувального закладу після проходження тесту на місці зупинки. Вважає, що поліцейським було грубо порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, чітко регламентовану положеннями законодавства України, оскільки не було встановлено згоду ОСОБА_1 з результатом огляду, проведеним на місці зупинки, а також взагалі не запропоновано останній пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я після отримання результатів газоаналізатора. З огляду на всі перелічені вище обставини та доводи, неможливим є притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке вона не вчиняла, у зв`язку із відсутністю в її діях ознак складу такого правопорушення, що за приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП виключає провадження в даній справі та зумовлює його закриття.

Згідно із ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У статті 280 КпАП України зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 266 КпАП України встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_1 керувала автомобілем та була зупинена поліцейським, останній повідомив їй, що надійшла інформація про те, що водій автомобіля, яким вона керує, знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Після цього на запитання поліцейського водій ОСОБА_1 відповіла, що не вживала алкогольних напоїв. В подальшому, поліцейський, не назвавши ознак алкогольного сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння або на місці зупинки, або у лікарні, і роз`яснив, що у разі відмови проходити огляд буде складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою спеприладу, результат огляду склав 1,20 проміле. Після повідомлення поліцейським водію ОСОБА_1 результату такого огляду, а також і висновку про те, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 заперечила такі обставини, чітко промовивши «ні».

Як свідчить відеозапис, незважаючи на незгоду ОСОБА_1 з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння та висновком поліцейського про перебування її у стані алкогольного сп`яніння, останній не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому лікувальному закладі.

Отже, поліцейським було не дотримано вимог, зазначених у ст. 266 КпАП України, згідно з якими у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, з результатами огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд, проведений з порушенням зазначеної статті закону, вважається недійсним.

З відеозапису вбачається і те, що поліцейський не повідомив ОСОБА_1 після зупинення автомобіля, виявлених ним у водія та встановлених законодавством підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише запитав, чи пройде остання такий огляд, а пізніше вже повідомляв, що чути запах алкоголю з салону автомобіля. Однак, така обставина законодавством не визначена як підстава для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, обґрунтованими є доводи сторони захисту, які підтверджуються відеозаписом, що на місці події не було складено ні акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, і такі обставини також свідчать про недотримання встановленої ст. 266 КпАП України процедури проведення огляду.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо підстав зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Посилання поліцейського як на підставу для зупинки на п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліції» не підтверджується жодними доказами.

Як пояснив у судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 доказів на підтвердження правомірності причини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 він надати не може, оскільки інформацію про те, що водій автомобіля перебуває у стані алкогольного сп`яніння йому на його особистий телефон повідомив знайомий, який не захотів щоб називали його анкетні дані, а тому й суду він не буде називати цю особу.

З огляду на вищенаведене, доходжу висновку, що поліцейським не було дотримано встановленої законом процедури огляду особи, яка керує транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння, а відтак у матеріалах справи відсутні достатні, допустимі, достовірні та належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, у зв`язку з чим провадження у справі щодо неї належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Дата складення повного тексту постанови 04 квітня 2024 року.

Суддя: О.В. Антонюк