Номер провадження: 33/813/736/24
Номер справи місцевого суду: 947/1085/24
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря: Триколіч І.Б.,

за участі:

особи, відносно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

апелянта ОСОБА_2 ,

адвоката апелянта Селюкова П.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 29 січня 2024 року, якою визнано ОСОБА_1 невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №010101 від 16.11.2023 громадянка ОСОБА_1 - мати малолітньої доньки ОСОБА_3 , 2016 року народження, не в повному обсязі виконує обов`язки по вихованню своєї дитини, внаслідок чого 16.11.2023, близько 14.50 год., за місцем мешкання, її донька самовільно залишила місце мешкання без дозволу матері, не повідомила куди направляється, розшуком займалася поліція. Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані інспектором поліції за ч.1 ст.184 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 29 січня 2024 рокувизнано ОСОБА_1 невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП суд першої інстанції послався на те, що:

1) в протоколі не зазначені конкретні обставини, які б вказували на невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, та не вказано, від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої дитини, ухиляється ОСОБА_1 ;

2) формулювання обставин вчинення правопорушення ОСОБА_1 у виді «внаслідок чого 16.11.2023, близько 14.50 год., за місцем мешкання її донька самовільно залишила місце мешкання без дозволу матері, не повідомила куди направляється, розшуком займалася поліція» не відповідає гіпотезі та диспозиції ч.1 ст.184 КпАП України, а навпаки, той факт, що ОСОБА_1 одразу після виявлення факту відсутності доньки вдома відразу зателефонувала в поліцію та зайнялася пошуками дитини, свідчать про стурбованість матері та оперативне реагування на зникнення дитини.

Однак з такими висновками суд апеляційної інстанції погодитися не може з огляду на таке.

В статті 1 КУпАП, встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно із ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №010101 від 16.11.2023 вбачається, що 16 листопада 2023 року близько 14:50 год ОСОБА_1 за місцем мешкання ухилилась від виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: остання самовільно залишила місце свого проживання без дозволу матері, не повідомила куди направляється, розшуком займалась поліція.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Вказана норма є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 184 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, які включають в себе наступне:

1) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;

2) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

3) батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя;

4) батьки зобов`язані поважати дитину;

5) передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї;

6) забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини;

7) забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

У поясненнях ОСОБА_1 зазначено, що 16 листопада 2023 року близько 14:30 год повідомила свої дочці ОСОБА_3 , щоб остання йшла робити домашнє завдання, але замість цього пішла приймати ванну. Після цього ОСОБА_1 ще раз нагадала, що треба зробити домашнє завдання, але ОСОБА_3 у відповідь почала хамити. Одразу після цього цивільний чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сказав ОСОБА_3 , що так розмовляти з матір`ю не можна і сказав, що якщо вона хоче робити так як хоче, то нехай йде до бабусі. Через 10 хвилин ОСОБА_1 помітила, що доньки в квартирі немає і згодом ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_3 пішла з дому разом з валізою. Помітивши факт зникнення дочки, ОСОБА_1 негайно розпочала пошуки дитини та зателефонувала в поліції.

ОСОБА_1 не вжила заходів безпеки для своєї дочки та поставила під загрозу життя та здоров`я останньої.

Посилання суду першої інстанції, що « ОСОБА_1 одразу після виявлення факту відсутності доньки вдома відразу зателефонувала в поліцію та зайнялася пошуками дитини, свідчать про стурбованість матері та оперативне реагування на зникнення дитини», суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, так як до поліції ОСОБА_1 звернулась лише о 17:52 год 16 листопада 2023 року, тоді як дитина зникла о 14:52 год цього ж дня.

Таким чином, ОСОБА_1 при обставинах, вказаних в протоколі, дійсно ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо піклування про безпеку і здоров`я дитини.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення по суті суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно із вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що інкриміноване правопорушення вчинено 16 листопада 2023 року.

На час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КпАП України, закінчився. Дана обставина виключає можливості притягнення ОСОБА_1 до відповідальності по справі про адміністративне правопорушення, а відповідно справа про адміністративне правопорушення підлягає припиненню.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а постанова судді Київського районного суду м. Одеси від 29 січня 2024 скасуванню в повному обсязі, оскільки вона прийнята з порушенням норм процесуального права, з прийняттям нової постанови, якою закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 29 січня 2024 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік