Провадження № 3/742/1579/24
Єдиний унікальний № 742/3212/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року місто Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Ільченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого економістом ТОВ «Пожмашина», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

за ч.1 ст.130 КУпАП

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №800292 від 14 травня 2024 року, складеного інспектором Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області Розмаріца І.М. вбачається, що 14 травня 2024 року близько 07 год 40 хв у м.Прилуки на перехресті вул.Гвардійська-Кільцева, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Peugeot 407, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням приладу Drager 6820, результат 1,45% проміле, під відеозапис нагрудного відеореєстратора, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що з порушенням не згоден. Того дня їхав на 8 ранку на роботу, був зупинений працівниками поліції ніби то за те, що не горіла права фара в автомобілі. Вживав алкогольний напій напередодні ввечері. З показами приладу Драгер не погоджувався, і тому поїхав до лікарні сам на відповідповідне медосвідування, на підтвердження чого надав відповідний висновок з медичного закладу. Представник ОСОБА_1 адвокат Матвієнко В.М. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та врахувати висновок №32 КНП «ЧОПНЛ» ЧОР, щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, який був проведений через годину після зупинення працівниками поліції ОСОБА_1 . Тим паче, що відеодиск, який долучений до матеріалів справи повністю не відображає подій, які відбувалися 14.05.2024, відео не є безперервним, і не має факту зупинки та продування приладу Драгер ОСОБА_1 , з показами якого він не погоджувався, та говорив, що поїде на відповідне медосвідування до медичного закладу.

У судове засідання, на виклик суду для дачі відповідних пояснень по справі інспектор Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області Розмаріца І.М. не з`явився. Так само, як і не з`явився на виклик у судове засідання для дачі пояснень і лікар КНП «ЧОПНЛ» ЧОР ОСОБА_2 .

Дослідивши та проаналізувавши інші матеріали адміністративної справи у їх сукупності суд доходить насткпного висновку.

Згідно ч.2 ст7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ст.62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва протиРосії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд, також, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.п. «а» п.2.9. ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на матеріали справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №800292 від 14 травня 2024 року, складеного інспектором Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області Розмаріца І.М. вбачається, що 14 травня 2024 року близько 07 год 40 хв у м.Прилуки на перехресті вул.Гвардійська-Кільцева, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Peugeot 407, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням приладу Drager 6820, результат 1,45% проміле, під відеозапис нагрудного відеореєстратора.

У вище зазначеному протоколі, ОСОБА_1 , зазначив, що їхав на роботу і зупинений за те, що не горіла, чи погано горіла права фара, що він зняв на відео. З приводу алкоголю, то вживав такий до 10:30 год.

Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння кінцівок рук, у якому стоїть підпис (а.с.5).

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння вбачається, що у ОСОБА_1 в результаті огляду виявлено ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння кінцівок рук, де він зазначив, що їхати до лікарні відмовляється (а.с.4).

Пунктами 6-7 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом №1452/735 від 09 листопада 2015 року, передбачено, що у разі наявності ознак алкогольного сп`яніння, передбачених у пункті 3 розділу 1 цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться або поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суду надано роздруківку із приладу Drager, за результатами тесту якого, 14.05.2024 о 07:48, в останнього виявлено 1,45 % проміле алкоголю.

Натомість, представником ОСОБА_1 адвокатом Матвієнком В.М. надано до суду Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, КНП «ЧОПНЛ» ЧОР за №32 від 14.05.2024, підписаного лікарем ОСОБА_2 , відповідно до змісту якого 14.05.2024 року о 09 год. 00 хв., у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за самозверненням, ознак сп`яніння не виявлено, що відповідно, унеможливлює визнання результатів попереднього огляду, наданої роздруківки із приладу Drager щодо правопорушника ОСОБА_1 .

Також, надано результати токсикологічного дослідження №582 КНП «Чернігівської обласноїпсихоневрологічної лікарні», виданного 04.06.2024 вбачається, що початок аналізу 22.05.2024 о 10 год.00 хв , закінчення 22.05.2024 о 10 год 10 хв. При токсикологічному дослідженні біологічного матеріалу кров, сеча від 14.05.2024 не виявлено етанол, в концентрації (за методикою ГРХ) сеча -0,0%, кров 0,0%.

При дослідженні судом відеодиска з відеозаписом події, який було додано до протоколу, котра сталася 14.05.2024 вбачається, що відеозйомка є некоректною, складається з окремого файлу, запис не є безперервним і послідовним. Відсутній запис про керування т/з будь-якою особою, в зв`язку з чим, з наявних відеозаписів неможливо встановити усі обставини події. На ньому взагалі відсутня зйомка продування ОСОБА_1 приладу Драгер. Проте чітко вбачається, що при складанні поліцейським адміністративного протоколу ОСОБА_1 телефонує до невідомої особи та просить приїхати, забрати його та відвезти до лікарні на відповідне медосвідування, оскільки він не погоджується з показниками придаду Драгер.

Витребовуючи у Прилуцького РВП ГУНП у Чкрнігівській області диск події, яка відбувалася 14.05.2024, на адресу суду 03.12.2024 надійшло повідомлення, з якого вбачається, що надати відеозапис здійснений поліцейськими Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області з відеореєстратора службового автомобіля чи боді-камери поліцейського не є за можливе, оскільки згідно наказу МВС України № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису» відеозаписи зберігаються 30 діб.

Відтак, складений поліцейським протокол про адміністративне правопорушення, як акт обвинувачення, не може бути достатнім та беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки містить лише суб`єктивну оцінку уповноваженою на складання протоколу особою встановлених ним певних обставин, які мають бути підтверджені передбаченими ч.1 ст.251 КУпАП доказами, але які в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Таким чином, для того, щоб дії особи, яка керує транспортним засобом, могли бути кваліфіковано, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, уповноважений працівник поліції зобов`язаний належним чином засвідчити керування особи ТЗ, а таких доказів до матеріалів справи не надано.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Зазначене у протоколі порушення, а саме керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, не підтверджене належними та допустимими доказами, оскільки на диску, який долучено до матеріалів справи відеозапис складається з окремого фрагменту, не є безперервним і послідовним, відеофіксація подій, які відбулися 14.05.2024 є частковою, що в своїй сукупності дає суду підстави про неналежність і допустимість даних доказів по справі.

Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується здобутими та дослідженими у судовому засіданні об`єктивними даними, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що підлягають доказуванню, до того ж, що не суперечить наявним в матеріалах справи іншим доказам, у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду немає.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської

Суддя Олександр ІЛЬЧЕНКО