Справа № 703/2236/24 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали справи, які надійшли з ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській областівідносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «ГледФарм» ЛТД, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про притягненнядо адміністративноївідповідальності за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №000169 від 03.05.2024 року, ОСОБА_1 , 03 травня 2024 року о 14 год. 35 хв., в м. Сміла, перехрестя вулиць: Соборна Незалежності, керуючи Хонда Акцент , д.н.з НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки , недотримався безпечного бокового інтервалу під час зміни напрямку руху та скоїв зіткнення з автомобілем Део Ланос НОМЕР_3 , який рухався праворуч даною вулицею. При ДТП транспорті засоби отримав механічні пошкодження та завдана шкода власнику автомобіля Део Ланос, р.н. НОМЕР_3 , гр. ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.3, п.13.3 ПДР.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 000057 від 03 травня 2024 року, ОСОБА_1 , 03 травня 2024 року о 14 год. 35 хв.. скоїв ДТП, а саме здійснив зіткнення з автомобілем Део Ланос НОМЕР_3 , що рухався справа в попутному напрямку, після чого місце пригоди залишив.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у адміністративних правопорушеннях не визнав. Пояснив, що він проїджав дане перехрестя, обїхав автомобіль Део Ланос, який стояв на узбіччі, потім поїхав у своїх справах. Через декілька годин до нього приїхали працівники поліції та повідомили, що вчинив скоїв ДТП та залишив місце пригоди. Зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, щодо причетності його до ДТП. Окрім цього додав, що не зрозуміло, якщо він дійсно був причетний до ДТП, то чому водій ОСОБА_3 , не вжив жодного заходу, щодо його повідомлення, враховуючи, що коли він об`їхав ОСОБА_3 , він ще деякий час стояв на перехресті, бо горів забороняючий рух сигнал світлофора. Також з наданого відеозапису, як доказ до матеріалів справи, взагалі не вбачається ні номерних знаків, ні марки автомобілів. Таким чином неможливо встановити, хто саме рухався в той час, який зафіксовано на відеозаписі з камер спостереження. Щодо причетності ніби то його до ДТП йому стало відомо від працівників поліції. Тому просив відносно нього закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що під руху перед перехрестям, він почув невеликий поштовх, спочатку він не виходив з автомобіля, вже потім побачив подряпину на передньому лівому крилі. Він запам`ятав номер автомобіля Хонда Акцентта, однак вирішив його не наздоганяти. Пізніше він подзвонив знайомим порадитися, як в такій ситуації краще вчинити, йому порадили звернуться в поліцію.

Роз`яснивши вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 000169 від 03.05.2024 року та протоколі серії ААД №000057 від 03.05.2024 року не зазначено жодних свідків, які б могли підтвердити причетність ОСОБА_1 до ДТП, а також до матеріалів справи, не долучено належних доказів на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім цього, в судовому засіданні було детально досліджено відеозапис з камер відеоспостереження наданого на компакт-диску до матеріалів справи, з якого неможливо ідентифікувати, які саме марки (моделі) автомобілів, їх державні номерні знаки, так і сам факт зіткнення транспортних засобів були зафіксовані.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Як доказ вини ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 віл 03.05.2024 року: схему місця ДТП, яка сталася 03.05.2024 року; рапорт ст. інспектора СРПП ВП №2 ЧРУП ГУНРП в Черкаській області Мачулка С.В. від 04.05.2024 року; відеозапис на компакт-диску, які не дають можливості суду надати їм відповідну правову оцінку.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, 124 КУпАП суду надано не було.

За таких обставин, факт вчинення ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в судовому засіданні, так як в матеріалах справи не достатньо доказів вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення.

Верховний Суд в постанові від 14 травня 2020 року у справі №240/12/17, вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (її. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), заява № 16437/04), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v, Turkey), заява № 25657/94).

Згідно цієї правової позиції «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, оскільки обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08,02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Проте, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Встановлюючи, у відповідності до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, 124КУпАП, тому відповідно до змісту п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

постановила:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Повний текст постанови виготовлено 26.06.2024.

Суддя Ю.В. Крива