Справа № 740/2392/24
Провадження № 3/740/1189/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2024 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., із секретарем судового засідання Кубрак Н.М., у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Ніжині, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №005022, ОСОБА_1 10 квітня 2024 року о 00 год 13 хв по вул. Незалежності, 116, в м. Ніжині Чернігівської області керував автомобілем Опель Омега, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судова повістка про виклик у судове засідання надіслана за адресою проживання ОСОБА_1 повернута з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Про розгляд справи розміщені відомості на веб-сайті судової влади України. Інших відомостей для комунікації з ОСОБА_1 матеріали справи не містять. У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не подав. Згідно ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. При цьому справа згідно ст.277 КУпАП повинна бути розглянута у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, практика ж Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження», у зв`язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На відеозаписі на оптичному диску, долученому до протоколу, зафіксовано наближення поліцейських до ОСОБА_1 , який перебуває поза автомобілем на відстані кількох метрів від автомобіля разом з іншим чоловіком. Поліцейський представився, попросив ОСОБА_1 пред"явити посвідчення водія і реєстраційні документи на автомобіль. ОСОБА_1 відповів, що автомобілем не керував, а тому таких документів не має. Поліцейські зазначили, що мають докази керування ОСОБА_1 автомобілем, адже це зафіксовано на відеозаписи з відеореєстратора і боді-камер та здійснюється відеофіксація камерами вуличного відеоспостереження, а тому немає сенсу заперечувати цю обставину. Упродовж усієї розмови ОСОБА_1 заперечував, що керував автомобілем.

Згідно з рапортом поліцейського ВРПП Ніжинського РУП Люткевича С. від 10.04.2024 автомобіль був залишений на узбіччі, оскільки водій під час складання адміністративних матеріалів пішов за місцем свого проживання.

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано наявні ознаки алкогольного сп`яніння, та що огляд на стан сп`яніння не проводився.

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння зазначено про направлення до Ніжинської ЦМЛ ОСОБА_1 , та що від огляду НедількоД.С. відмовився.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, однією з обставин, що підлягає встановленню для наявності об"єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченогоо ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом особою.

Як роз"ясниив Пленум Верховного Суду України у п. 27 постанови від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В силу ст. 251 КУпАП протокол про адміністартивне правопорушення є доказом у справі.

Однак, сам по собі протокол з викладеним у ньому твердженням про керування особою автомобілем, у разі коли особа це запаречує у своїх поясненнях, які за змістом ст. 251 КУпАП також є доказом у справі, не є достатнім доказом на підтвердження цієї обставини, якщо зазначене не підтверджується іншими прямими чи непрямими доказами.

Суду надано відеозапис, зміст якого наведено вище. На місці ОСОБА_1 відразу пояснив, що не керував автомобілем. На відеозаписі не зафіксовано, що автомобіль був у русі, чи працював двигун, чи увімкнені освітлювальні прилади. ОСОБА_1 стояв неподалік автомобіля з іншим чоловіком. Також поряд була знайома ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_1 автомобілем матеріали справи не містять.

Наявні у справі докази свідчать про можливість версії подій, що відповідає твердженням обвинувачення, оскільки ОСОБА_1 був біля автомобіля. Водночас, не спростовані пояснення ОСОБА_1 , що він автомобілем не керував, оскільки сам факт перебування біля автомобіля, у якого двигун не працює, двері зачинені, освітлювальні прилади вимкнені, поряд знаходять інші знайомі ОСОБА_1 , беззаперечно не вказує, що автомобіль взагалі перед наближенням поліцейських до ОСОБА_1 перебував у русі та ним керував саме ОСОБА_1 .

Тобто, матеріали справи не дають підстав надати перевагу тій, чи іншій версії подій щодо того, керував чи не керував ОСОБА_1 автомобілем.

Прямих доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, чи сукупності непрямих, на основі яких можливо було б дійти обгрунтованого висновку про керування ним автомобілем, матеріали справи не містять, оскільки рух автомобіля, перебування в ньому ОСОБА_1 , на відеозаписі не зафіксовано, інших доказів цієї обставини суду не надано.

Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В даній справі такі достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою висновки чи неспростовні презумції факту, з огляду на викладене вище, відсутні.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в судовому засіданні не доведена достатніми доказами поза розумним сумнівом.

За змістом ст.251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відсутні достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.251, 255, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя І.М. Карпусь