справа № 361/5862/24
провадження № 3/361/3146/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сіренко Н.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, 03.01.2024 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, умисно висловлював погрози та образи в сторону своєї матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з ним за однією адресою, чим спричинив психологічне насильство, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у скоєному правопорушенні не визнав, зазначив, що матір зробила йому зауваження з приводу ненормативної лексики, що лунає при перегляді ним відеофільму, на що він різко відреагував, окрім цього додав, що матір не вперше викликає поліцію через сварки, при цьому обставини викладені у протоколі про адміністративне правропопушення не оспорював.

Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, повідомлялась судом належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Заслухавши пояснення особи яка притягується до даміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, його вина, доведена та підтверджується, матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 10.06.2024 серії ВАБ № 977757; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від ОСОБА_2 , та її письмовими поясненнями якими підтверджуються обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника, серії АА №466145 відносно ОСОБА_1 ; копією постанови суду від 03.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Вказані документи, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, які узгоджуються між собою.

При цьому суд вважає, що не визнання ОСОБА_1 вини у скоєному правопорушенні, це обрана позиція захисту з метою уникнути від відповідальності за скоєне правопорушення, однак при цьому не надає суду будь-яких заперечень відносно протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та обставини які обтяжують відповідальність, викладені у ст.ст. 33-35 КУпАП, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень, вважаю доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Інший розмір та вид стягнення є більш суворим, для його застосування у даному випадку достатніх підстав не вбачається.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 173-2, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідні бй статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя Н. С. Сіренко