КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 33/824/4325/2024 Категорія: ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.

за участю:

захисників Ничик А.В.

(в режимі ВКЗ) Александрова Д.О.

особи, стосовно якої складені

протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Ничик Аліни Валеріївни на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 7 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Асканія-Нова Чаплинського району Херсонської області. громадянин України, з середньою освітою, не одружений, маючий на утриманні неповнолітню дитину 2019 року народження, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до ст. 38 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Як заначено у постанові суду, ОСОБА_1 24березня 2024 року об 11.53год., керуючи транспортним засобом «Audi» державний номерний знак НОМЕР_1 по проспоктуБерестейський, 6, в м. Києві, не виконав законну вимогу інспектора ДПП ОСОБА_4. про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою сигнального диска з червоним сигналом та вказав на відповідний транспортний засіб й подальше місце його зупинки. Було здійснено переслідування на службовому автомобілі державний номерний знак НОМЕР_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4, 8.9 (а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 24 березня 2024 року об 11.53год. керував транспортним засобом «Audi» державний номерний знак НОМЕР_1 по проспектуБерестейський, 6, у м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 та в його інтересах захисник Ничик А.В. подали апеляційні скарги, в яких просять постанову скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 вважає, що постанова місцевого суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною, постановлена без з`ясування всіх фактичних обставин справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, постанова є невмотивованою та необгрунтованою, докази вчинення правопорушення відсутні, судом не врахувані порушення процедури поліцейськими, суд підійшов до розгляду справи спрощено та з обвинувальним нахилом, не враховано, що він ( ОСОБА_1 ) не відмовлявся від огляду в лікарні, просив доставити його до лікарні до складання протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 зазначає, що у судовому засіданні свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 24 березня 2024 року об 11.53 год. керував транспортним засобом «Аиdi» по проспекту Берестейський, 6, рухався в крайній правій смузі руху. В смузі руху громадського транспорту стояв патрульний поліцейський автомобіль. Проїхавши повз нього, повернувши праворуч на автозаправну станцію, до нього під`їхали працівники поліції, які почали його звинувачувати в тому, що він не зупинився на вимогу працівника поліції. При цьому зазначає, що він не бачив, щоб патрульний подавав йому сигнал про зупинку. В подальшому в ході спілкування з поліцією, поліцейський повідомив, що у нього ( ОСОБА_1 ), начебто, є ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував пройти огляд за допомогою спеціального приладу «Драгер». При цьому, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені, поліцейський не повідомив, а тому такі дії поліцейського були сприйняті як упереджені. Він ( ОСОБА_1 ) відмовився проходити огляд за допомогою приладу «Драгер», оскільки не довіряв цьому приладу. Також спочатку відмовився від огляду в лікарні, не усвідомлюючи наслідків такої відмови, права працівники поліції йому не роз`яснили. Він просив надати час для розмови з юристом, проте, працівники поліції пішли складати якісь папери, і він не знав, що складається протокол про адміністративне правопорушення. Після консультації з юристом він просив доставити його до лікарні для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте йому було відмовлено. Зазначає, що працівники поліції не мали законних підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння до складання протоколу про адміністративне правопорушення. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції не роз`яснили йому права пройти огляд в медичному закладі в порядку самозвернення самостійно, письмове направлення на огляд у закладі охорони здоров`я поліцейський не складав, таке направлення йому не вручалось та його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Окрім того зазначає, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, є неповним та небезпреривним.

ОСОБА_1 вважає, що не всі водії підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише ті, у яких є ознаки алкогольного сп`яніння, та ці ознаки реально виявлені поліцейським, вимога поліцейського повинна бути законною та обґрунтованою, оскільки вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за відсутності ознак алкогольного сп`яніння не є законною та обгрунтованою, і в разі відсутності ознак алкогольного сп`яніння, повідомлених та виявлених поліцейським, у водія не виникає обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, відмова від такого огляду не може приводити до визнання водія винним за відмову від огляду. Крім того, апелянт зазначає, що до складання протоколу він був готовий пройти огляд в лікарні та просив поліцейського доставити його до медичного закладу, разом з тим з метою штучного складання протоколу за формальним складом поліцейський відмовився доставляти його до закладу охорони здоров`я.

Захисник Ничик А.В., посилаючись на положення ст.ст. 7, 245, 251 256, 280 КУпАП, Закон України «Про Національну поліцію», наказ Департаменту патрульної поліції НПУ від 3 лютого 2016 року № 100, Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС 18 грудня 2018 року № 1026, судову практику Верховного Суду, п. 27 Постанови Пленуму ВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами та доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, ч. 2 ст. 62 Конституції України, вважає, що адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 складені з порушенням, відсутність доказів підтверджує неправомірність складання адміністративних матеріалів, а докази, здобуті шляхом порушення, є неналежними.

Захисник зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом про винуватість особи та за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП, і який є підставою для подальшого провадження у справі, якщо протокол було складено без порушень, у відповідності до чинного законодавства передбаченого ст. 256 КУпАП. Ознаки алкогольного сп`яніння, які вказані у протоколі, не узгоджуються з матеріалами справи, зокрема, на місці події поліцейський ознаки не вказав, тремтіння пальців рук у особи не перевіряли, на відео видно, що обличчя без почервоніння.

На переконання захисника, направлення, яке долучено до матеріалів справи, також є недопустимим доказом, його не було вручено особі, оскільки проходження огляду в медичному закладі пропонується поліцейським не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення. В даному випадку, як зазначає захисник, з відеозапису не вбачається, що поліцейський вручав особі письмове направлення на медичний огляд до найближчого закладу охорони здоров`я. Окрім того, особу не було попередженопро відеофіксацію, згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» з моменту, коли до особи підійшли працівники поліції.

Також захисник вказує, що з відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснили права, передбачені ст. 63 Конституції України, та права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, як і ознаки, які можуть свідчити про обґрунтованість пропозицій пройти огляд на стан сп`яніння, встановлення осіб свідків та їх наявність.

Окрім цього, захисник зазначає, що відеофіксування події повинно проводитися з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця розгляду справи поліцейськими, однак, поліцейськими не було проведено таких дій, що є грубим порушенням процедури розгляду справи.

Відеозапис подій, всупереч Закону України «Про Національну поліцію», не є безперервним, як і відсутні дані про технічні характеристики засобу фіксації, за допомогою якого здійснено відеозйомку, з огляду на що результати такої дії, як зазначає захисник, є недопустимими доказами у справі. Окрім того, на відеозапису не видно всіх обставин, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, як і не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Звертає увагу захисник і на те, що о 12.25 год. поліцейськийповідомляє, що ОСОБА_1 не включив покажчик повороту, і особа просить надати підтвердження цьому та пояснює, що поворот включав, зазначаючи, що «я завжди включаю, поворот у мене жовтий», що знайшло своє підтвердження відеозаписом, коли ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом і перестроювання в іншу смугу руху включив поворот. На відеофайлах не видно, що працівники поліції зупиняли ОСОБА_1 , тому складений відносно нього протокол за ст. 122-2 КУпАП є безпідставним.

Захисник зазначає, що підставою для відмови проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було те, що працівники поліції безпідставно почали наполягати на проведенні огляду, ОСОБА_1 повідомляв,що не довіряє приладу «Драгер» і не бажає проходити на місці, виявивши бажання їхати в лікарню, повідомив, що не вживає алкогольних напоїв.

Відсутність достовірних доказів про керування особою, що притягається до адміністративної відповідальності транспортним засобом, тобто саме виконання функцій водія, як зазначає захисник, виключають можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не зафіксовано сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом .

Окрім того, як зазначає апелянт, судом першої інстанції не було враховано, що зупинка транспортного засобу була підставною, на неодноразові запитання ОСОБА_1 надати відео, яке підтверджувало б факт порушення ним Правил дорожнього руху, працівниками поліції було проігноровано. Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинки ним транспортного засобу з детальним описом підстав такої зупинки. Безпідставна зупинка автомобіля - є незаконною.

Захисник зауважує, що всупереч чинному законодавству, водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме, акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисників Ничик А.В., Александрова Д.О., які підтримали доводи апеляційних скарг з доповненнями до них, інспектора взводу № 1 роти № 7 батальйону № 4 роти № 1 УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 заступника командира роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП капітана поліції ОСОБА_4., дослідивши наявні у справі докази, відеозапис подій, перевіривши доводи апеляційних скарг, слід дійти такого висновку.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя у постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винуватості особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Суд, визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1ст. 122-2 КУпАП, як на докази, послався на відеозапис подій, а, також вказав про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Проте, висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, на що обґрунтовано послався ОСОБА_1 та його захисник Ничик А.В. в апеляційних скаргах та сторона захисту під час апеляційного розгляду справи.

Як встановлено з матеріалів справи, 24 березня 2024 року стосовно ОСОБА_1 складені два протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 720231 та серії ААД № 720232 за те, що:

- 24 березня 2024 року об 11.53 год., керуючи транспортним засобом «Audi» державний номерний знак НОМЕР_1 по проспектуБерестейський, 6, в м. Києві, не виконав законну вимогу інспектора ДПП ОСОБА_4. про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою сигнального диска з червоним сигналом та вказав на відповідний транспортний засіб й подальше місце його зупинки. Було здійснено переслідування на службовому автомобілі державний номерний знак НОМЕР_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4, 8.9 (а) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП;

- у цей же день об 11.53 год. керував транспортним засобом «Audi» державний номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Берестейський, 6, ум. Києві, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 2, 12).

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що у день досліджуваних подій керував автомобілем «Ауді» державний номерний знак НОМЕР_1 та прямував у сторону Академмістечка. На автозаправці наздогнали працівники поліції та повідомили, що він не зупинився на вимогу інспектора поліції. він ( ОСОБА_1 ) мав намір перестроїтися у смугу громадського транспорту, проте там знаходився автомобіль патрульної поліції, тому він змушений був знову повернутися у смугу, по якій першочергово рухався. Зазначив, що перед ним рухався автобус, він рухався за цим автобусом і при перестроюванні у ліву смугу руху вимогу поліцейського про зупинку він не бачив, як і не бачив жезл поліцейського, скерованого в його сторону. Заїхавши на заправку, під`їхали працівники поліції, які запитали, чому він не зупинився на вимогу працівника поліції, на що він відповів, що не бачив їх. Він дійсно не бачив, щоб його зупиняли працівники поліції. Працівники поліції одразу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому не просили витягнути руки чи інше, як не озвучували виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Відмовився від проходження огляду, пояснив причини такої відмови, оскільки не вбачав для цього підстав. Зателефонував юристу, оскільки не знав, як діяти у такій ситуації та не знав наслідків відмови. Поліцейські сказали, що він може розмовляти, а самі пішли до службового автомобіля. У розмові з юристом останній порекомендував пройти огляд, а тому він пішов до поліцейських і повідомив їм, що готовий їхати до медичного закладу, проте йому у цьому відмовили. Бачив, що на планшеті вже лежав протокол, який заповнювали поліцейські. З Правилами дорожнього руху обізнаний. Приладу «Драгер» не довіряє і така недовіра обумовлена негативною інформацією щодо цього приладу. Щодо відмови у медичному закладі, то не знав всіх наслідків такої відмови. Чому у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначив про бажання їхати до лікарні, пояснити не зміг.

Захисник Александров Д.О. у суді апеляційної інстанції, підтримуючи апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника Ничик А.В., пояснив, що докази порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху надані не були, а тому у працівників поліції не було законних підстав щось вимагати у водія, у тому числі, і проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» була обумовлена недовірою водія до показників цього приладу. Ще до складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 просив працівників поліції трохи зачекати для надання йому часу для розмови з юристом. Поліція скористалась цим моментом і почала складати протокол про адміністративне правопорушення, який був складений «штучно». Законність вимоги для складання такого протоколу повинні були озвучені з боку працівників поліції, як і виявлені ознаки алкогольного сп`яніння відповідно до вимог Інструкції, проте, поліцейські навіть базових ознак не назвали. Поліцейські, не дочекавшись кінцевої розмови ОСОБА_1 з юристом, почали складати протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 не знав, що протокол щодо нього вже складений, просив надати час, оскільки не знав, які діяти у такій ситуації. Окрім того, ОСОБА_1 не чув, що стосовно нього складається протокол за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки у цей час розмовляв по мобільному телефону. З відеозапису, який є неповним, вбачається, що поведінка ОСОБА_1 була звичайна. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було вручено. Вважає, що працівники поліції свідомо ввели в оману ОСОБА_1 , коли повідомили останньому про його право самостійно звернутися до медичного закладу для проходження огляду.

Захисник Ничик А.В., підтримуючи доводи та вимоги своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги, поданої ОСОБА_1 , погоджуючись з поясненнями, наданими захисником Александровим Д.О., у суді апеляційної інстанції пояснила, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 24 березня 2024 року, у цей день об 11.53 год. керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Проте з відеозапису вбачається, що о цій годині була озвучена пропозиція працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній повідомив, що забороненого не вживає і чіткої відповіді щодо проходження огляду працівникам поліції не надає. Всупереч вимог Інструкції та судової практики, направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 надано не було. Щодо ознак сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 працівниками поліції та зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, то вказала, що почервоніння обличчя було відсутнє, тремтіння пальців рук поліцейськими не перевірялось, як і не йшла мова про «порушення мови». Що стосується складання адмінматеріалів за ст. 122 КУпАП, вважає, що у даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад означеного адміністративного правопорушення, при тому, що у випадку дійсної зупинки ОСОБА_1 він би створив аварійну ситуацію та відповідальність була б за ст. 124 КУпАП. Зазначає, що за часом спочатку працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а потім - за ст. 122 КУпАП. ОСОБА_1 намагався отримати докази порушення ним ст. 122 КУпАП, проте такі докази йому надані не були. ОСОБА_1 не роз`яснювали різницю між протоколом про адміністративне правопорушення та постановою, як і не роз`яснювали наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання, відповідно, протоколу про адміністративне правопорушення. При, начебто, виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, останній не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Під час перевірки доводів, викладених в апеляційних скаргах сторони захисту щодо порушення працівниками поліції вимог КУпАП, судом апеляційної інстанції повторно досліджені наявні докази у справі, а також опитані заступник командира роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП капітан поліції ОСОБА_4 та інспектор взводу № 1 роти № 7 батальйону № 4 роти № 1 УПП у м. Києві ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_3 .

Так, заступник командира роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП капітан поліції ОСОБА_4 пояснив, що знає ОСОБА_1 за характером своєї роботи, коли приблизно півроку потому транспортний засіб «Ауді» під керуванням ОСОБА_1 зупиняв по проспекту Берестейському у м. Києві. Жестом показував водію ОСОБА_1 , куди саме він має зупинитись та припаркуватись, проте, водій на вимогу не відреагував і зупинився лише на автозаправній станції. При спілкуванні з ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, як-то: сильний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного обличчя та інше. Водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, були складені відповідні матеріали. Стосовно ОСОБА_1 також була складена постанова за ч. 2 ст. 122 КУпАП, до якої було долучено відео у кількості 2 шт. На відеозапису видно факт порушення ОСОБА_1 ПДР, а саме у частині того, що ОСОБА_1 при зміні напрямку руху та перестроюванні з одної полоси в іншу не подав світлові покажчики відповідного напрямку. Відеозаписом «Безпечне місто», долученим до матеріалів провадження, підтверджений факт того, що він (інспектор) витягнутою рукою з жезлом показував водію вимогу для зупинки. ОСОБА_1 зупинявся ним на законних підставах, при цьому не створюючи аварійної ситуації іншим учасникам дорожнього руху. Першочергове порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху було підставою для його зупинки, оскільки останній при зміні напрямку руху з однієї смуги руху в іншу не подав світловий покажчик відповідного напрямку. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 побачив за метрів 10, коли останній здійснював маневр перестроювання. Відстань до його автомобіля була близька. Після виявлення порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху у максимально близький термін за 6-7 метрів до нього подав вимогу для зупинки автомобіля. У напрямку вітрового скла автомобіля жезлом показав водію зупинитися, що він повинен був зробити. Чи бачив водій цю вимогу, чи не бачив, не перевіряв, проте, водій відповідно до вимог Правил дорожнього руху, зобов`язаний був зупинитись. Правилами дорожнього руху передбачено, що водій, наближаючись до автомобіля патрульної поліції має знизити швидкість до 40 км/год., рухатись повільно і стежити за діями працівника поліції. Тобто, водій повинен стежити за дорожньою обстановкою, у тому числі, і за патрульним автомобілем, який, у свою чергу, входить до «дорожньої обстановки». Таки вимоги передбачені п. 8.9 (а), п. 3.5 Правил дорожнього руху.

Що стосується складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то вважає його законним. ОСОБА_1 не просив доставити його до медичного закладу для проходження огляду, принаймні, він цього не чув, як і не чув, щоб таку вимогу ОСОБА_1 озвучував його колезі. Як би така вимога була озвучена ОСОБА_1 , то обов`язково доставили б його до медичного закладу для проходження огляду. На відеозапису повинно бути зафіксовано, що ОСОБА_1 пропонувалось проїхати до лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Бодікамери були у обох працівників поліції: у нього, та у його колеги - ОСОБА_3 . Ознаки алкогольного сп`яніння були встановлені у ОСОБА_1 під час спілкування з останнім, а саме: сильний запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук і неприродна блідість обличчя.

Опитаний інспектор взводу № 1 роти № 7 батальйону № 4 роти № 1 УПП у м. Києві ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_3, який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 пояснив, що 24 березня 2024 року, перебуваючи на чергуванні по пр.-ту Перемоги, 6, у м. Києві у складі з заступником командира роти ОСОБА_4 , останній жестом руки та за допомогою жезла показував водію автомобіля «Ауді» вимогу про зупинку, проте водій цю вимогу проігнорував та поїхав далі. Особисто це він не бачив, знає зі слів інспектора ОСОБА_4. Сіли у службовий автомобіль. Увімкнули червоно-сині маячки і наздогнали водія на автозаправці. Під час спілкування з водієм та перевірки у нього документів, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіряного обличчя. Ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були виявлені інспектором ОСОБА_4, який запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», на що водій відмовився, як і відмовився проїхати до лікаря-нарколога. Складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 жодного разу не просив доставити його до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Особисто він складав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і направлення на огляд водія. Припускає, що направлення міг скласти і інспектор ОСОБА_4 . Якби ОСОБА_1 до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП просив доставити його до медичного закладу, то обов`язково б доставили, проте він (інспектор) не чув про таку пропозицію//вимогу з боку ОСОБА_1 . Він знаходився з боку і бачив спілкування інспектора ОСОБА_4. з ОСОБА_1 . Боді-камера була увімкнена постійно.

Судом апеляційної інстанції повторно досліджені відеозаписи з бодікамери працівників поліції та відеозапис з сайту «Безпечне місто» (ас. 9).

Першим відеофайлом сайту «Безпечне місце», що триває 30 секунд, зафіксоване перехрестя по пр-ту Берестейському. З правої сторони дороги, на смузі громадського транспорту припаркований службовий автомобіль поліції. Зафіксовано, що об 11.52.19 год. автомобіль чорного кольору, який рухається за автобусом, впритул з працівниками поліції, які знаходяться біля службового автомобіля, перестроюється з правої смуги у ліву без включення покажчиків повороту. Працівник поліції жезлом показував водію автомобіля зупинитись, автомобіль продовжив свій рух, після чого працівники поліції хутко сіли у службовий автомобіль та розпочали рух за автомобілем, який не зупинився на вимогу працівника поліції.

Другим відеофайлом з цього ж сайту зафіксоване перестроювання автомобіля з лівої у праву смугу руху без включення покажчиків повороту, відтвореного з іншої відеокамери.

Перший відеозапис з нагрудної боді-камери працівника поліції, наявний в матеріалах справи, що розпочинається 24 березня 2024 року об 11:52:07 год., фіксує службовий автомобіль патрульної поліції, який припаркований у правій крайній смузі руху та працівників поліції, один з яких стоїть біля автомобіля «Сітроен», а інший обличчям до руху транспортних засобів. Об 11:52:20 год. поліцейський подав сигнал водію транспортного засобу, що рухався у середній смузі руху, про зупинку, водій автомобіля не зупинився, надалі перестроївся у смугу громадського транспорту та продовжив рух. Поліцейський звернув увагу свого напарника про це, хутко сіли у службовий автомобіль і об 11:52:33 год. почали рух за автомобілем, який не зупинився на вимогу працівника поліції. Об 11:52:55 транспортний засіб був навздогнатим працівниками поліції на автозаправці. Службовий автомобіль зупинився позаду автомобіля з державними номерними знаками НОМЕР_1 , з водійського сидіння якого вийшов водій, до нього підійшли інспектора поліції. Закінчення цього відеозапису - 24 березня 2024 року об 11:54:10 год.

Інший відеозапис, наявний на даному диску, фіксує події цього ж дня - з 11:51:13 год. до 12:04:13 год. та з якого слідує, що один працівник поліції перебуває поряд з автомобілем «Сітроен», спілкується з водієм, інший інспектор, на якому міститься боді-камера, стоїть обличчям до транспортних засобів, які рухаються у цьому напрямку. Службовий автомобіль поліцейських припаркований у смузі громадського транспорту з увімкненими синіми проблисковими маячками та стоп-сигналами. Об 11:52:20 год. у смузі руху, що межує зі смугою громадського транспорту, майже поруч з працівником поліції проїжджає автомобіль чорного кольору з державними номерними знаками НОМЕР_1 з увімкненими сигналами повороту праворуч. З відеозапису слідує, що працівник поліції жезлом показав водію зупинитися, проте водій продовжив рух далі. Працівник поліції іншому каже: «Поїхали, доженемо». Працівники поліції одразу сіли у службовий автомобіль та розпочали рух за автомобілем, який не зупинився на вимогу працівника поліції. Інспектор поліції повідомляє своєму напарнику, що водій «не став, він на заправку заїхав». Автомобіль чорного кольору марки «Ауді» державний номерний знак НОМЕР_1 працівники поліції наздогнали на автозаправці, припаркувались позаду цього автомобіля, який стояв біля колонки для заправки автомобілів. Зі сторони водійського сидіння вийшов чоловік, працівник поліції представився йому та повідомив, що він є капітаном поліції ОСОБА_4 . На запитання працівника поліції, чому водій не зупинився, коли його зупиняли, водій відповів, що не бачив. Працівник поліції висунув вимогу пред`явити посвідчення водія, свідоцтво на автомобіль та повідомив, що з моменту, коли поліцейський зупиняв автомобіль, все фіксується на відеокамеру. Посвідчення водія водій пред`явив за допомогою застосунку «Дія». Особа водія перевірена поліцейським на службовому планшеті. Надалі поліцейський запитав: « ОСОБА_1 , алкоголь коли вживали?», на що отримав відповідь від ОСОБА_1 , що не вживає. На запитання працівника поліції, чи готовий водій «подути у трубочку», ОСОБА_1 відповів, що «ні» та запитав, на підставі чого. Працівник поліції повідомив, що є ознаки алкогольного сп`яніння і водій на вимогу працівника поліції повинен пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На запитання інспектора, чи буде водій проходити огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», водій відповів, що «ні, не згоден». Поліцейський запропонував проїхати до лікаря-нарколога та здати аналізи на стан сп`яніння. ОСОБА_1 запитав: «На підставі чого?» Поліцейський попередив водія, що буде складений протокол за статтею 130, а саме за те, що на вимогу працівника поліції водій не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; що у ОСОБА_1 вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння шкіряного покриву, запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук. На запитання працівника поліції, чи все зрозуміло ОСОБА_1 , останній почав спілкуватись по мобільному телефону та на поставлене запитання відповів: «Зараз, я передзвоню». Поліцейський відповів: «Дзвоніть. Будемо складати протокол, а також протокол про невиконання вимог про зупинку». ОСОБА_1 в ході розмови по мобільному телефону з невідомою особою, запитав у працівника поліції: «Скажіть, а 130 - що це?», на що отримав відповідь: «Керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Ви на даний момент відмовились від проходження огляду у законному порядку на місці та у лікаря-нарколога. Все зафіксовано. Вас попередив, у нас ведеться відеофіксація. Ось мої документи. Вас зупинив капітан поліції ОСОБА_4 , заступник командира роти». ОСОБА_1 відповів, що «не вживав, це дивно,.. зараз». Інспектор ОСОБА_4 своєму напарнику озвучив: «Я запропонував, сказав, що не хоче». ОСОБА_1 залишився стояти біля свого автомобіля, працівники поліції сіли у службовий автомобіль та у розмові між собою інспектор ОСОБА_4 озвучив своєму напарнику, що по відео видно, що зупиняв. Надалі розмова іде щодо складання та оформлення адмінматеріалів, що треба скласти рапорт, направлення, «скачати» відео тощо (11:59:20 год.) Переглядаючи відеозапис з службового планшету, інспектор ОСОБА_4 своєму напарнику каже, що «видно, як я його зупиняв», час порушення «11.52, пиши 11.53».

Наступний відеофайл, який розпочинається за часом о 12:04:13 год. та є продовженням попередньому відеозапису фіксує роботу працівників поліції у службовому автомобілі. При складанні матеріалів ОСОБА_4 сказав напарнику, які ознаки алкогольного сп`яніння він озвучував ОСОБА_1 . Інспектор ОСОБА_4 при написанні рапорту озвучив напарнику номер відеозапису - 470643. О 12:12:45 год., як слідує з відеозапису, до службового автомобіля підійшов ОСОБА_1 та сказав, що колега працівників поліції бажає поспілкуватись по мобільному телефону, на що отримав відповідь від поліцейського ОСОБА_4., що ведеться відеофіксація, а тому вони не можуть розмовляти. Далі (за кадром) чутно, як працівник поліції розмовляє з невідомою особою по мобільному телефону, повідомляє цій особі, що вони «УПП, пишуть відмову і не зупинку; ведеться безперервна фіксація». О 12:12:55 год. до службового автомобіля поліцейський знову підійшов ОСОБА_1 та запитав, чи «пишуть» поліцейські, на що отримав позитивну відповідь, поліцейський сказав, що «так», про що ОСОБА_1 був попереджений. ОСОБА_1 запитав, чи може він тут на місці залишити автомобіль, на що поліцейський відповів, що «так». Інспектор ОСОБА_4 залишився в службовому автомобілі для подальшого написання рапорту, а інший інспектор вийшов з автомобіля. Закінчення запису цього відеофайлу о 12:19:13 год.

Наступний відеофайл, який є продовженням попередньому, розпочинається за часом о 12:19:13 год., фіксує закінчення оформлення рапорту працівником поліції ОСОБА_4 , який запитує у напарника, чи «вписав» той у протокол про відео з «Безпечного міста», з відеореєстратора, з нагрудних камер поліцейських. О 12:21:02 год. поліцейський ОСОБА_4 вийшов з службового автомобіля та підійшов до ОСОБА_1 , біля якого також знаходився інший працівник поліції. У цей час ОСОБА_1 відповів на телефонний дзвінок. Інспектор поліції ОСОБА_4, заповнюючи щось на службовому планшеті, запитує у напарника місце проживання ОСОБА_1 . Працівник поліції озвучує заступнику командира роти, що місце проживання ОСОБА_1 є - АДРЕСА_2 , і в цей час показує ті ж дані, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення. О 12:22:44 год. ОСОБА_1 закінчив розмову по мобільному телефону та запитує інспекторів, чи дописали вони вже. Інспектор надав ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення для ознайомлення, який останній взяв до рук. Інспектор озвучує, що до протоколу додаються: відео з нагрудних камер, рапорт, направлення, відео з «Безпечного міста», відео з відеореєстратора. ОСОБА_1 попросив поліцейського викласти у протоколі про адміністративне правопорушення пояснення з його слів дослівно: «Я не довіряю приладу «Драгер» і не хочу проходити на місці». Поліцейський виклав, що ОСОБА_1 не довіряє приладу «Драгер», запитав у останнього: «Що далі?», дав прочитати ОСОБА_1 , ОСОБА_1 погодився із записом, сказав: «Так, всьо» і проставив власноручні підписи у протоколі у графах, запропонованих поліцейським, у тому числі, про отримання копії протоколу, і про те, що тимчасовий дозвіл не видавався. ОСОБА_1 повідомлено про його відсторонення від керування автомобілем; надано копію протоколу про адміністративне правопорушення. Інспектор ОСОБА_4 озвучив ОСОБА_1 , що за порушення Правил дорожнього руху його було зупинено за те, що він двічі перелаштовувався, з другої смуги у праву, потім з правої у ліву, не подаючи при цьому світлові покажчики. ОСОБА_1 сказав, що він лише раз перестроювався у смугу громадського транспорту, тому що хотів заїхати на заправку, на що поліцейський ОСОБА_4 сказав, що цьому є відеодоказ, який надасться ОСОБА_1 . Працівник поліції демонструє відеозапис ОСОБА_1 і останній вказує, що покажчик повороту працював, «є жовтий», на що працівник поліції каже, що у той час ОСОБА_1 натискав на гальма і то є стоп-сигнали. ОСОБА_1 каже про зворотнє і відеозапис переглядається друге. ОСОБА_1 каже, що завжди включає «поворотнік», звертає увагу на відео, де мигає жовтий, на що поліцейський каже, що то є стоп-сигнали. Відео переглянуто тричі, працівник поліції зауважив, що і лівий також мигає, то не є «поворотніки», а є стоп-сигнали. ОСОБА_1 сказав: «Ну, добре, це в принципі… це суд буде, так?», на що отримав підтверджуючу відповідь від інспектора поліції. ОСОБА_1 сказав, що «тоді у суді будемо дивитися це відео». На запитання ОСОБА_1 : «А зараз що?», інспектор поліції повідомив, що ще один протокол і будемо роз`їджатися. На запитання ОСОБА_1 по поводу чого протокол, інспектор відповів, що ОСОБА_1 зупиняли, а він не зупинився, наявне ще одне відео, яке буде додано до протоколу. Інспектор поліції озвучив ОСОБА_1 , що під час розгляду справи він може надавати пояснення, клопотання, користуватися юридичною допомогою, подавати докази та може не свідчити проти себе та своїх близьких. На запитання інспектора, чи зрозумілі права ОСОБА_1 , останній відповів, що «так, зараз», відійшов до автомобіля, з якого дістав навушники до мобільного телефону. ОСОБА_1 залишився стояти біля свого автомобіля, інспектор поліції ОСОБА_4 підійшов до службового автомобіля, уточнюючи у напарника час вчинення правопорушення ОСОБА_1 . Отримавши відповідь «11.53 год.» інспектор продовжив оформлювати другий протокол про адміністративне правопорушення на службовому планшеті, який роздрукував у службовому автомобілі на відповідному пристрої. Інспектор поліції ОСОБА_4 сказав напарнику писати протокол про не зупинку, а він ще рапорт допише. Працівник поліції ОСОБА_4 підійшов до водія, який знаходився біля свого автомобіля та повідомив, що розгляд справи з приводу порушень Правил дорожнього руху завершено та прийнято рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, штраф - 510 гривень та запропонував ОСОБА_1 ознайомитися з постановою а також з тим, що дані стосовно водія і автомобіля внесені вірно. Якщо ОСОБА_1 бажає, то на звороті зазначені права, ОСОБА_1 може з ними ознайомитися та прочитати. Якщо ОСОБА_1 не згоден з рішенням, то протягом 10 днів він може оскаржити дану постанову. Якщо ОСОБА_1 має бажання сплатити штраф, то має на це 15 днів, після чого сума штрафу буде подвоєна. ОСОБА_1 проставив власноручні підписи у постанові, отримав її копію. Інспектор сказав зачекати пару хвилин, буде завершення та будуть роз`їджатися. Інспектор запропонував ОСОБА_1 знайти тверезого водія, який би зміг перепаркувати автомобіль ОСОБА_1 , на що останній відповів: «Да, да, зараз пацани приїдуть». Працівник поліції ОСОБА_4 повернувся до службового автомобіля, де продовжував складання рапорту. З відео вбачається, що інспектор також тримає в руках протокол про адміністративне правопорушення п. 2.5 ПДР. (закінчення відеозапису о 12:34:13 год.)

Наступним відеофайлом, який за часом розпочинається о 12:34:13 та є продовженням попередньому, фіксується продовження складання рапорту інспектором поліції ОСОБА_4 Після складання рапорту інспектор ОСОБА_4 почав оформлювати та заповнювати направлення, а його напарник займався оформленням протоколу за порушення ОСОБА_1 п. 2.4 Правил дорожнього руху. О 12:42:40 до службового автомобіля підійшов ОСОБА_1 та запитав працівників поліції: «Скажіть будь ласка, а ми можемо проїхати до медичного закладу для проходження..», на що отримав відповідь від інспектора «вже ні». На запитання ОСОБА_1 : «Вже ні?», інспектор повідомив: «Тільки самостійно, якщо хочете, то звертайтесь». На це ОСОБА_1 відповів, що він очікував пояснень тому, що не довіряє приладу «Драгер». Інспектор озвучив ОСОБА_1 , що «все, добре, можете звертатись; я Вам пропонував проїхати до медзакладу, коли…», на що ОСОБА_1 , перебиваючи відповів, що він казав:«Так, я казав почекайте трохи, але ви сіли і стали писати мені бумагу». Поліцейський сказав, що «добре», а на запитання ОСОБА_1 : «Ми не можемо?», поліцейський відповів: «Ні, ми вже направлятись не будемо». ОСОБА_1 відійшов до свого автомобіля, а поліцейський у розмові між собою озвучив «ще б завтра спитав…». Поліцейський ОСОБА_4 закінчив оформлення направлення, а його напарник - протоколу про порушення п. 2.4, п. 8.9 (а) ПДР та вголос зачитав його. Поліцейський ОСОБА_4 сказав додати у цьому протоколі, що «зупинено шляхом переслідування на службовому автомобілі та зупинено за адресою: пр.-т Берестейський, 6, АЗС» (закінчення відеозапису о 12:49:14 год.).

Наступний відеозапис має свій початок о 12:49:14 год. (закінчення о 12:52:34 год.) та який є продовженням попередньому, на якому зафіксовано, що працівник поліції вийшов із службового автомобіля, пішов у сторону ОСОБА_1 , інший - інспектор ОСОБА_4 залишився в автомобілі по службовим питанням та потім теж підійшов до ОСОБА_1 та свого напарника. Інспектор ОСОБА_4 запитав у ОСОБА_1 , де його тверезий водій, на що ОСОБА_1 відповів, що ось телефонує йому. ОСОБА_1 здійснив телефонний дзвінок, поспілкувався з невідомою особою, запитував, чи людина знаходиться в Києві та закінчив розмову. Інспектор поліції ОСОБА_4 попередив ОСОБА_1 , що він відсторонений від керування, на що ОСОБА_1 відповів, що знає про це. Інспектор повідомив, що у разі здійснення водієм руху, він буде зупинений та буде складений ще один такий протокол, автомобіль ОСОБА_1 у цей день буде на контролі, порадив все ж таки викликати тверезого водія, побажав гарного дня, не порушувати ПДР та повернувся до службового автомобіля, в якому вже знаходився його напарник. У розмові між собою інспектор ОСОБА_4 сказав напарнику, що пояснював ОСОБА_1 , щоб той не сідав за кермо., що від ОСОБА_1 був відчутний сильний запах алкоголю (закінчення відеозапису о 12:52:34 год.).

Інші відеозаписи, наявні на даному компакт-диску, відображають аналогічну хронологію подій за участю ОСОБА_1 та поліцейських, знятих на боді-камеру працівника поліції ОСОБА_3 , який був у складі з поліцейським ОСОБА_4 .

Після дослідження відеозаписів, інспектор ОСОБА_4 додатково зазначив, що до нього ОСОБА_1 не звертався з вимогою доставити його до лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Якби ОСОБА_1 звернувся з таким питанням, то його б обов`язково доставили, не зважаючи на етап складання протоколу, як і після його складання. При виявлені нових обставин потім би протокол списали. Щодо роз`яснення ОСОБА_1 про самозвернення до медзакладу, то цей факт мав місце, і пояснюється це тим, що на той час протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП вже був складений. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння було оформлено після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і нормами КУпАП та Інструкції не регламентовано, коли саме має бути складено та оформлено таке направлення. Якби ОСОБА_1 при оголошенні та ознайомленні його з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП сказав відвезти його до медичного закладу, той його б відвезли. Проте він звернувся з такою вимогою, коли пройшов тривалий час після складання означеного протоколу, а тому йому і відмовили у доставлянні до лікарні. Чинним законодавством не передбачено неодноразове пропонування водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти такий огляд, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, а тому і був складений протокол за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху. Ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були встановлені, коли останній за допомогою застосунку «Дія» показував свої документи, у нього тремтіли руки та був відчутний запах алкоголю з порожнини рота, тобто, такі ознаки були встановлені з самого початку спілкування з ним. Особа ( ОСОБА_1 ) розумів, що йому роз`яснювалось в частині порушень ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 кивнув головою, що підтверджено відеозаписом. Його поведінка і кивок голови були розцінені, як відмова від проходження огляду. Водій повинен знати не тільки свої права, а й обов`язки, передбачені Правилами дорожнього руху. Прохання доставити до лікарні ОСОБА_1 озвучив через 50 хвилин, як був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, його доставляння до лікарні зайняло б вже певний час і, мабуть, ці дії були б вже недоцільні та недоречні. ОСОБА_1 були озвучені виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, і останній не виявив жодного бажання пройти такий огляд у передбачений законом порядку. Якщо особа впевнена, що не перебуває у стані сп`яніння, то їй, як у даному випадку ОСОБА_1 , нічого не заважало пройти такий огляд за допомогою приладу «Драгер», який є сертифікованим та пройшов відповідну перевірку. Вважає, що всі вимоги закону були виконані, особа була поінформована про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, які він (інспектор ОСОБА_4 ) озвучив йому, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і прохання проїхати до медичного закладу з боку ОСОБА_1 озвучено не було. Особа уникала проходження такого огляду, постійно ходив, розмовляв по мобільному телефону тощо. Відмовив ОСОБА_1 у доставлянні його до лікарні, оскільки вже був завершений етап розгляду справи, протокол був складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а поїздка до лікаря-нарколога зайняла б певний час, час на чергу, а тому не було у цьому вже сенсу.

Судом апеляційної інстанції повторно досліджені письмові матеріали справи, а саме:

- рапорт заступникакомандира роти № 7 батальйону № 4 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП капітан поліції ОСОБА_4. від 24 березня 2024 року, за змістом якого у цей деньоб 11.53 год. «Рубін 1052» у складі ОСОБА_4, ОСОБА_3, патрулюючи по пр.-ту Берестейський, 2, було виявлено автомобіль «Audi» державний номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив перелаштування з другої смуги у крайню праву, після чого з крайньої правої у другу, не надавши світловий покажчик відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР. Водієві було подано жезлом вимогу про зупинку шляхом вказання жезлом на водія, а потім на місце зупинки, на що водій не зреагував та продовжив рух. Водія було зупинено шляхом переслідування на службовому транспортному засобі «Mitsubishi» 116230 за адресою: м. Київ, проспект Берестейський, 6. Водій надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході спілкування з водієм виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду водій відмовився, складено протокол серії ААД № 720231 за ст. 130 КУпАП, постанову серії ЕНА № 1733893 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та протокол серії ААД № 720232 за ст. 122-2 КУпАП. Подію зафіксовано на камери БМ, відеореєстратор, нагрудну камеру № 470643 (ас. 5);

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1733893 від 24 березня 2024 року за змістом якої у цей день об 11.53.15 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi» номерний знак НОМЕР_1 у м. Києві по пр.-ту Берестейському (Перемоги), 2, при зміні напрямку руху, а саме перестроюванням з другої смуги у праву та з правої смуги у ліву не подав світловий покажчик відповідного напрямку. Цією постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень (ас. 7);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 березня 2024 року відповідно до змісту якого, ОСОБА_1 , в якого у результаті огляду, проведено поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіряного обличчя, тремтіння пальців рук, направлявся до закладу охорони здоров`я - КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18 (ас. 4).

Оцінюючи наявні у справі докази апеляційний суд вважає необхідним звернути увагу на таке.

Що стосується визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, то суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які суддею місцевого суду покладено в основу оскаржуваної постанови та повторно досліджені під час апеляційного розгляду, є належними, допустимими та достовірними, здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи, об`єктивно узгоджуються між собою і доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Ничик А.В. їх не спростовують.

Так, диспозиція частини першої ст. 122-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до приписів п. 8.9 (а) Правил дорожнього руху, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою, у тому числі, сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

З досліджених матеріалів справи, а також відеозапису досліджуваних подій з сайту «Безпечне місто», відеозапису з бодікамер поліцейських, пояснень працівників поліції, наданих у суді апеляційної інстанції, встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi» державний номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Берестейському у м. Києві, рухався в другій смузі руху, перелаштовувався у крайню праву смугу руху, яка призначена для руху громадського транспорту, в той час, коли на тій смузі руху перебував службовий автомобіль поліцейських, ОСОБА_1 , побачивши його, не увімкнувши лівий покажчик повороту, перелаштувався в середню смугу руху. Зафіксувавши таке порушення Правил дорожнього руху, інспектор поліції за допомогою сигнального диска з червоним сигналом подав ОСОБА_1 сигнал про зупинку, вказавши на подальше місце зупинки транспортного засобу,. Проте, ОСОБА_1 , не реагуючи, продовжив рух і у подальшому повернув праворуч на автозаправну станцію, де був наздогнатим працівниками поліції.

Внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п. 2.4, 8.9 (а) Правил дорожнього руху уповноваженою на те особою складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 720232 від 24 березня 2024 року, зміст якого у повній мірі відповідає встановленим обставинам вчинення ОСОБА_1 правопорушення та вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій; є вказівка на порушення вимог п. 2.4, 8.9 (а) ПДР та посилання, з урахуванням змісту довідки від 27 березня 2024 року (ас. 6), на ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, з огляду на що доводи апеляційних скарг про протилежне є безпідставними та на увагу не заслуговують.

Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, мало місце 24 березня 2024 року, а справа розглядалась місцевим судом понад три місяці з дня вчинення означеного правопорушення, то суд першої інстанції, відповідно до положень п. 7 ст. 247 КУпАП закрив провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до приписів ст. 38 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Що стосується доводів апеляційних скарг ОСОБА_1 та його захисника Ничик А.В., підтримані у суді апеляційної інстанції захисником Александровим Д.О., щодо безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, то суд апеляційної інстанції вважає слушним зазначити наступне.

Так, доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника в частині того, що працівниками поліції беззаперечно у ОСОБА_1 не були встановлені та озвучені ознаки алкогольного сп`яніння, є безпідставними та спростовуються як дослідженим відеозаписом досліджуваних подій, відповідно до якого поліцейський озвучував ОСОБА_1 встановлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, як-то: почервоніння шкіряного покриву, запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, так і поясненнями інспекторів поліції в суді апеляційної інстанції у цій частині.

Що стосується інших доводів, наведених в апеляційних скаргах сторони захисту, то вони на увагу не заслуговують, оскільки, по-перше, направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складається не для вручення водію, як помилково вважають апелянти, а складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення цим лікарем огляду особи, а, окрім того, стаття 130 КУпАП не входить до переліку статей, за порушення яких працівник уповноваженого підрозділу тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, на чому акцентують увагу апелянти.

Окрім того, як вбачається з досліджуваного відеозапису подій, поліцейський неодноразово наголошував, що ОСОБА_1 при виявлених у нього ознаках алкогольного сп`яніння, відсторонений від керування транспортним засобом, рекомендував знайти тверезого водія, і у разі нехтуванням таким попередженням водій буде притягнутий до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, з досліджених доказів у провадженні, а також з відеозапису з нагрудної камери/відеореєстратора поліцейських вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та у лікаря-нарколога, від якого ОСОБА_1 беззаперечно не відмовлявся, зазначаючи, що не довіряє покажчикам приладу «Драгер» і просив надати йому час для спілкування з юристом. Поліцейський, не дочекавшись змістовної відповіді від ОСОБА_1 та завершення телефонної розмови з метою отримання юридичної консультації, повідомив про складання стосовно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягав на тому, що він не відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, зазначаючи, що не довіряє приладу «Драгер» і не бажав проходити на місці, проте працівники поліції його не слухали та склали означені адмінматеріали.

Окрім того, з досліджуваного відеозапису (за часом о 12.42.40 год. 24 березня 2024 року) вбачається, що до службового автомобіля підійшов ОСОБА_1 та запитав працівників поліції: «Скажіть будь ласка, а ми можемо проїхати до медичного закладу для проходження..», на що отримав відповідь від інспектора «вже ні». На запитання ОСОБА_1 : «Вже ні?», інспектор повідомив: «Тільки самостійно, якщо хочете, то звертайтесь». На це ОСОБА_1 відповів, що він очікував пояснень тому, що не довіряє приладу «Драгер». Інспектор озвучив ОСОБА_1 , що «все, добре, можете звертатись; я Вам пропонував проїхати до медзакладу, коли…», на що ОСОБА_1 , перебиваючи відповів, що він казав:«Так, я казав почекайте трохи, але ви сіли і стали писати мені бумагу». Поліцейський сказав, що «добре», а на запитання ОСОБА_1 : «Ми не можемо?», поліцейський відповів: «Ні, ми вже направлятись не будемо»…

Таким чином, з сукупності наявних у справі та досліджених доказів, беззаперечно встановлено, що безумовної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не було.

Окрім того, з відеозапису вбачається, що поліцейський озвучував ОСОБА_1 його право самостійно пройти огляд у закладі-охорони здоров`я, що не узгоджується з приписами ч. 4 ст. 266 КУпАП, відповідно до яких огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Вказані обставини залишилися поза увагою судді місцевого суду і відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження доказами по справі.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, апеляційний суд доходить висновку, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення суддею місцевого суду не в повному обсязі дотримано вимоги, передбачені ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, унаслідок чого суддя дійшов передчасного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Враховуючи, що нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, постанова від 7 серпня 2024 року у цій частині підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки наявні у провадженні докази не доводять, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у тому числі і в закладі охорони здоров`я, отже вчинив вказане адміністративне правопорушення.

Таким чином, апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Ничик А.В. підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Ничик Аліни Валеріївни задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 7 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 720231 від 24 березня 2024 року - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва