Справа № 171/290/24
Провадження № 3/177/379/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 червня 2024 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 8 Криворізького РУП Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, в порядку визначення підсудності, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

згідно протоколу про адміністративне правопорушення офіційно не працевлаштованого

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 о 23:38 год водій ОСОБА_1 , по вул. Центральній у м. Апостолове Криворізького району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21099, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), та на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку визначеному законом, як за допомогою газоаналізатора «Драгер», так і в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Органом, уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за ознаками повторного протягом року вчинення правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , який був обізнаний про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передачу справи на розгляд суду, долею справи щодо себе не цікавиться, ухиляється від явки до суду. Судом вживалися заходи для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи судом, зокрема судом неодноразово надсилалися судові повістки на адресу місця проживання відповідача, які ним не отримувалися, родичі відмовлялися від отримання повісток з посиланням на перебування ОСОБА_1 в ЗСУ. Судом вживалися заходи для встановлення місця проходження ОСОБА_1 військової служби та встановлено, що останній проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 , але самовільно залишив несення військової служби. Судом вживалися заходи для виклику ОСОБА_1 до суду через орган, який склав протокол, та згідно відповіді ВП № 8 Криворізького РУП ОСОБА_1 був повідомлений про необхідність явки до суду, але категорично відмовився від отримання повістки (а.с. 38).

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії». Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки зазначена поведінка ОСОБА_1 , на думку суду, направлена на затягування розгляду справи та нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.п. 2, 4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду та стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У вину ОСОБА_1 ставиться саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинена повторно протягом року .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 09.02.2024 серії ААД № 298487 відносно ОСОБА_1 , складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення.

- постановою про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 121 КУпАП, згідно якої ОСОБА_1 у вищевказану дату, час та місці допустив інші порушення ПДР України, при керуванні транспортним засобом, що додатково підтверджує факт керування транспортним засобом;

- рапортом працівника поліції, в якому зафіксовано обставини та підстави зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, при цьому він відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_2 , а також зафіксовано, що огляд із застосуванням спеціальних технічних засобів не проводився, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження, що він підтвердив своїм підписом в акті;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» від 09.02.2024, згідно якого огляд ОСОБА_1 не проводився, у зв`язку з відмовою від проходження медичного огляду на стан сп`яніння;

- відеозаписом з місця вчинення правопорушення, на якому зафіксовано факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , при спілкуванні з яким працівниками поліції виявлено в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, що озвучені йому. ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкоголю перед тим, як керувати транспортним засобом. Йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, або в медичному закладі, на що останній відмовився, не бачив у цьому сенсу, оскільки результат буде позитивним, адже він вжив алкоголь. ОСОБА_1 роз`яснювалися його процесуальні права, повідомлено про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Згідно довідок інспектора СРПП ВП № 8 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, строк дії якого сплив, двічі притягувався до відповідальності за правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 суб`єктом уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч.2 ст. 130 КУпАП, як повторне протягом року вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак, з наявних у суду доказів слідує, що ОСОБА_1 на підставі постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.02.2023 був підданий стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП за подією 20.04.2022 (тобто позами річного строку до події 09.02.2024), а за постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22.02.2023 підданий стягненню за ч.2 ст. 130 КУпАП за подією 29.11.2022 (тобто подія правопорушення мала місце поза межами річного строку до події 09.02.2024), беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП є помилковою.

Разом з тим, враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, які безспірно, поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порядку визначеному законом, за відсутності повторності правопорушення протягом року, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП, виключивши таку кваліфікуючу ознаку в повторність правопорушення протягом року, що не порушить права ОСОБА_1 , оскільки така перекваліфікація не погіршує його становище. В даному випадку суд не виходить за межі висунутого ОСОБА_1 обвинувачення, а лише виключає кваліфікуючу ознаку повторність протягом року, що не погіршує становище ОСОБА_1 порівняно зі змістом обвинувачення викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Беручи до уваги викладене, за подією 09.02.2024 суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, його суспільну небезпечність.

Оцінюючи все вищевикладене, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 , адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 25, 27, 30, 40-1, ч.1 ст. 130, 283, 284, 289 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення за цим законом у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя М.В. Березюк