Справа № 298/2018/24
Номер провадження 3/298/1392/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 Коміссаренко А.А., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Очея Ленського району Архангельської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №246131 від 16 жовтня 2024 року, складеного поліцейським офіцером громади відділу превенції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Пасіка О.Ф., 16 жовтня 2024 року о 10.10 год. знаходячись за місцем проживання у кімнаті АДРЕСА_3 ОСОБА_1 умисно викручував руки та душив за шию руками свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з ним, чим завдав болі та міг завдати шкоди фізичному здоров`ю і таким чином вчинив домашнє насильство фізичного характеру.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні заперечив. Пояснив, що він не вчиняв насильства відносно свого сина, а просто намагався відібрати у нього мобільний телефон, оскільки син безперестанку грає відеоігри, в яких присутнє насильство та вбивства, що негативно впливає на його емоційний стан, він стає агресивний. Коли він намагався відібрати у сина телефон, то той на нього накинувся, у цей момент зайшла в кімнату мама дитини і зрозуміла ситуацію неправильно. Зазначив, що є хорошим батьком, діти його люблять. Діти відвідують школу і дитячий садок. Домашнє насильство у їхній сім`ї відсутнє.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомила, що вона являється мамою потерпілого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що вона неправильно зрозуміла ситуацію, ОСОБА_1 просто намагався відібрати в сина мобільний телефон з метою перевиховання. Щодо наявного у матеріалах справи протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.10.2024, та її письмових пояснень від 16 жовтня 2024 року, зазначила, що такі вона не писала, їх написав слідчий, а вона, не читаючи, поставила свій підпис. Пояснила, що ОСОБА_1 є хорошим батьком, жодних претензій ні у неї, ні у дітей до нього нема. В їхній сім`ї відсутнє насильство. Вони живуть у мирі і злагоді, діти люблять свого батька.

Судовим розглядом встановлено, що вказані матеріали відносно ОСОБА_1 уже перебували у провадженні суду та постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 5 листопада 2024 року у справі №298/1931/24 були повернуті до відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, для належного оформлення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та приєднані до нього матеріали, що надіслані до суду після належного оформлення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як домашнє насильство.

Під час складання протоколу, при викладені суті правопорушення, посадовою особою не зазначено, чи мав ОСОБА_1 прямий умисел на спричинення страждань потерпілому, чи його дії були умисними і свідомо спрямованими на завдання шкоди фізичному здоров`ю потерпілого.

З фабули протоколу вбачається, що ОСОБА_1 вчинив факт домашнього насильства фізичного характеру стосовно свого сина громадянина ОСОБА_2 .

При розгляді даної справи суддя зауважує на тому, що доказова база, яка долучена до протоколу, ґрунтується лише на протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.10.2024; письмових поясненнях ОСОБА_3 від 16.10.2024; які як вона зазначила у судовому засіданні вона лише підписала не читаючи, написані такі були працівником поліції, а не нею.

Що стосується письмової заяви ОСОБА_4 від 16 жовтня 2024 року, то таку як вона повідомила, не підтримує, оскільки написала у збудженому стані під впливом емоцій, не з`ясувавши суті ситуації, яка відбулася.

Що стосується наявного в матеріалах справи рапорту інспектора-чергового відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Падяк Р.В. від 16.10.2024 року, то такий лише вказує на факт реєстрації повідомлення яке надійшло зі служби 102, та не може свідчити про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, а лист заступника начальника начальника СВ відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області І.Машкаринець від 16.10.2024 року, лише вказує про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внесення відповідної інформації до ЄРДР.

Жодних інших належних доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до суду не надано, і таких доказів в ході судового розгляду судом не встановлено.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є недоведеним.

З огляду на вказане, суддя вважає за необхідне провадження в справі закрити, у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що відповідатиме вимогам ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.