ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/286/24 Справа № 711/2257/24 Категорія: ст.185 КУпАПГоловуючий у І інстанції Олійник В. М. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі захисника Бичка В.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 квітня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 12.03.2024 приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на місці можливого правопорушення, а саме: ст.210-1 КУпАП, на неодноразові вимоги пред`явити засвідчуючи документи особи від інспектора ОСОБА_2 , давав відмову на вчинення даних дій із процедури встановлення особи згідно ст.32 ЗУ «Про національну поліцію», чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.185 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник Бичок В.І., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 квітня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, 12.03.2024 близько 20 год. 20 хв., ОСОБА_1 був зупинений групою чоловіків у камуфляжній формі, які почали вимагати у нього документи, що посвідчують його особу. Через деякий час приїхали працівники патрульної поліції. З метою виключення можливості передачі своїх персональних даних, ОСОБА_1 не пред`являв працівникам патрульної поліції свої документи для перевірки та погодився поїхати до приміщення Черкаського відділу поліції, де пред`явив посвідчення водія для встановлення своєї особи.

Крім того, працівники поліції фактично сфальсифікували фабулу обвинувачення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Перед складанням протоколу, ОСОБА_1 надав працівникам поліції водійське посвідчення, також жодного правопорушення ОСОБА_1 не вчиняв, тобто у працівників поліції були відсутні правові підстави вимагати документи для перевірки відповідно до вимог ст.32 Закону України «Про Національну поліцію».

Також, в суді першої інстанції відеоматеріали були переглянуті у прискореному режимі, фактично суд визнав ОСОБА_1 винним на підставі нарізки 2-х відео файлів.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника ОСОБА_3 , про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію захисника, про відсутність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАВ №206016 від 12.03.2024, згідно з яким 12.03.2024 приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на місці можливого правопорушення, а саме: ст.210-1 КУпАП, на неодноразові вимоги пред`явити засвідчуючи документи особи від інспектора ОСОБА_2 , давав відмову на вчинення даних дій із процедури встановлення особи згідно ст.32 ЗУ «Про національну поліцію», чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.185 КУпАП;

- протоколу АА №156588 від 12.03.2024, про адміністративне затримання за ч.2 ст.262 КУпАП згідно з яким, ОСОБА_1 12.03.2024 доставлено до Черкаського РУП, за адресою: м.Черкаси, вул.Пастерівська, 104, для складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення особи;

- рапорту інспектора взводу 1 роти 1 БУПП в Черкаській області С.Козинка від 12.03.2024, згідно з яким встановлено, що під час патрулювання у складі екіпажу АГАТ-103 було отримано на службовий планшет «Конфлікт» виклик. Прибувши на місце події, працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомили, що виявили особу, котра може ухилятися від мобілізації або перебувати у розшуку та відмовляється надавати документи для перевірки;

- відеоматеріалів переглянутих в судовому засіданні.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 посилається на те, що 12.03.2024 близько 20 год. 20 хв., при виході з магазину «Велмар», ОСОБА_1 , було зупинений групою чоловіків у камуфляжній формі, які почали вимагати у нього документи, що посвідчують його особу. Через деякий час приїхали працівники патрульної поліції. З метою виключення можливості передачі своїх персональних даних, ОСОБА_1 не пред`являв працівникам патрульної поліції свої документи для перевірки та погодився поїхати до приміщення Черкаського відділу поліції, де пред`явив посвідчення водія для встановлення своєї особи.

Вважаю дані доводи апелянта неспроможними, оскільки суд першої інстанції при розгляді провадження у справі про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно встановив фактичні обставини справи, а саме встановив, що працівники поліції діяли в межах наданих повноважень та на законних підставах, відповідно до «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою КМУ від 29.12.2021р. № 1456.

Суд апеляційної інстанції із такими висновками суду першої інстанції погоджується та вважає їх правильними.

На думку суду апеляційної інстанції, дотримання принципової позиції з боку ОСОБА_1 , щодо відмови у пред`явленні працівникам поліції документу, що посвідчують особу, оскільки він вважав, що відбудеться передача його персональних даних, є недоречною в умовах обстановки, що склалася.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що в умовах воєнного стану, у ОСОБА_4 не було жодної обґрунтованої причини відмовляти працівникам поліції у їх законним вимогах. Вся процедура демонстрації документу, що посвідчує особу, становила б мінімальний час, та не спричинила б розвитку подальшої ситуації.

Доводи апелянта, що працівники поліції фактично сфальсифікували фабулу обвинувачення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та те, що у працівників поліції були відсутні правові підстави вимагати документи для перевірки відповідно до вимог ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», є неспроможними та спростовуються матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серія ВАВ №206016 від 12.03.2024, згідно з яким 12.03.2024 приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на місці можливого правопорушення, а саме: ст.210-1 КУпАП, на неодноразові вимоги пред`явити засвідчуючи документи особи від інспектора ОСОБА_2 , давав відмову на вчинення даних дій із процедури встановлення особи згідно ст.32 ЗУ «Про національну поліцію», чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.185 КУпАП та рапортом інспектора взводу 1 роти 1 БУПП в Черкаській області С.Козинка від 12.03.2024, згідно з яким встановлено, що під час патрулювання у складі екіпажу АГАТ-103 було отримано на службовий планшет «Конфлікт» виклик. Прибувши на місце події, працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомили, що виявили особу, котра може ухилятися від мобілізації або перебувати у розшуку та відмовляється надавати документи для перевірки.

З огляду на викладене, працівники поліції діяли в межах наданих повноважень та на законних підставах.

Відносно доводів захисника про те, що ОСОБА_1 перед складанням адміністративного протоколу надав своє посвідчення водії, та особу ОСОБА_1 було перевірено по відповідним базам та було встановлено, що останній немає ніякого відношення ні до можливих, ні інших правопорушень взагалі, в тому числі за ст.210-1 КУпАП, зазначаю, що дані доводи не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Диспозицією ст.185 КУпАП встановлена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення тих же дій щодо члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Статтею 32 Закону України «Про національну поліцію», п.7 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану визначені випадки, коли поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Крім того, апеляційний суд акцентує увагу, що під час дії воєнного стану на території України поліцейські залучені до операції з оборони України, в тому числі шляхом перевірки документів громадян. Таким чином, у поліцейських наявні диспозитивні повноваження на перевірку документів.

Посилання апелянта на те, що відеофіксація не була безперервною, не впливають на можливість встановлення фактичних обставин скоєного правопорушення та особи, яка його скоїла, а тому не є безальтернативною підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису, неналежними та недопустимими доказами у справі та скасування постанови суду.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 квітня 2024 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Бичок В.І., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба