Справа № 306/672/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/367/23 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Русина Ю. І. на постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 03.05.2023.

Цією постановою з урахування постанови Свалявського районного суду Закарпатської області від 31.07.2023 про виправлення описки:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 044914 від 09.03.2023 та постанови судді від 03.05.2023 вбачається, що 09.03.2023 о 16 год в м. Свалява по вул. Визволення, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Вольксваген Пасат» номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України. Медичне освідчення проводилось в КНП ім. Святого Мартина м. Мукачеві. Такими своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Русин Ю. І. просить постанову судді від 03.05.2023 щодо ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи, внаслідок чого прийнято необґрунтоване рішення, з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Заперечує факт доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки суть правопорушення ґрунтується на доведеності факту перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння, однак судом не взято до уваги, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.03.2023 за № 50000030, водій ОСОБА_3 09.03.2023 близько 16 год 30 хв був затриманий на території КНП «Свалявська міська лікарня», що за адресою м. Свалява, вул. Визволення, 23, за підозрою у зберіганні

-2-

наркотичної речовини. Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_2 керував автомобілем 09.03.2023 близько 18 год, де по вул. Визволення був зупинений працівниками поліції і ці твердження не відповідають дійсності, оскільки в цей час водій вже був затриманий, а автомобіль поміщений на майданчик тимчасового утримування, тому ОСОБА_2 не міг керувати у вказаний у протоколі час транспортним засобом. Окрім того, долучений до матеріалів справи медичний висновок не містить даних, на підставі яких встановлено стан наркотичного сп`яніння та яким методом він визначався. Більш того, ОСОБА_2 на четвертий день після події - 13.03.2023 за власною ініціативою пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, результат якого негативний.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber», ОСОБА_2 та захисник-адвокат Русин Ю. І. на розгляд справи щодо ОСОБА_2 не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового розгляду свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та захисника-адвоката Русина Ю. І., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

-3-

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція № 1452/735) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав уважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що 09.03.2023 о 16 год в м. Свалява по вул. Визволення, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Вольксваген Пасат» номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України. Медичне освідчення проводилось в КНП ім. Святого Мартина в м. Мукачеві. Такими своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, така повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 044914 від 09.03.2024, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП як щодо змісту, так і щодо форми; висновком лікаря КНП «Лікарня Святого Мартина» м. Мукачева № 102 від 09.03.2024 щодо результатів

-4-

медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджено факт перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння; відеозаписом, яким зафіксовано факт проходження ОСОБА_2 медичного огляду на стан сп`яніння, в результаті якого встановлено факт перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор СРПП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області Попович В. В. був упереджений при направленні ОСОБА_2 на огляд з метою визначення стану сп`яніння, а також при складанні протоколу щодо ОСОБА_2 , і що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний поліцейський при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно з вимогами «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Доводи апеляційної скарги про те, що з протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_2 керував автомобілем 09.03.2023 близько 18 год, де по вул. Визволення був зупинений працівниками поліції, однак ці твердження не відповідають дійсності, оскільки в цей час водій вже був затриманий, а саме близько 16 год 30 хв на території КНП «Свалявська міська лікарня», що за адресою м. Свалява, вул. Визволення, 23, за підозрою у зберіганні наркотичної речовини, а автомобіль поміщений на майданчик тимчасового утримування, що свідчить про те, що ОСОБА_2 не міг керувати у вказаний у протоколі час транспортним засобом, апеляційний суд до уваги не приймає і такі відхиляє.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту оскаржуваного протоколу вбачається, що факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом мав місце 09.03.2023 о 16 год, що підтверджується і постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.07.2023 про виправлення описки в постанові цього ж суду від 03.05.2023 та іншими матеріалами справи, зокрема відеозаписом з місця події.

Тому, вказані доводи апеляційної скарги є неспроможними, оскільки суперечать матеріалам справи, що дає обґрунтовані підстави вважати, що вони спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_2 від відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи медичний висновок не містить даних, на підставі яких встановлено стан наркотичного сп`яніння та яким методом він визначався, апеляційний суд визнає такими, що жодним чином не спростовують результатів огляду ОСОБА_2 , а саме факту перебування в стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, апеляційним судом не встановлено обставин, які б ставили під сумнів результати тесту ОСОБА_2 на наркотичне сп`яніння.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги таке.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду,

-5-

визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 7 та 8 розділу ІІІ цієї Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Та обставина, що огляд ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою експрестесту, який є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок суду першої інстанції про керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Слід звернути також увагу на те, що діагноз лікаря, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.

Клінічні дані в поєднанні з результатом експрестесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин.

Огляд ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем у закладі охорони здоров`я та жодних порушень порядку проведення такого огляду не виявлено.

Відповідно до пункту 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, висновок лікаря може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Між тим, стороною захисту не надано доказів оскарження ними висновку КНП «Лікарня Святого Мартина» м. Мукачева № 102 від 09.03.2023 щодо результатів огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння.

-6-

Відтак, медичний огляд ОСОБА_2 щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, що свідчить про те, що висновок лікаря є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_2 , а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані й такі, що не знаходять свого підтвердження.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_2 не заперечував факту перебування в стані наркотичного сп`яніння, навпаки визнав факт вживання наркотичних засобів марихуани, про що зазначив і в протоколі про адміністративне правопорушення, надаючи без будь-якого примусу чи погроз з боку працівників поліції пояснення по суті правопорушення.

Як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 на четвертий день після події - 13.03.2023 за власною ініціативою пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, результат якого негативний.

Відхиляючи ці доводи, апеляційний суд бере до уваги вимоги пункту 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно саме поліцейський уповноважений забезпечити доставку водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу свідчить про те, що факт самостійного звернення ОСОБА_2 на четвертний день до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння та результати такого огляду, жодним чином не спростовують факту перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом, що мало місце о 16 год 09.03.2023, а відтак і факту порушення ним вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи щодо ОСОБА_2 , суд першої інстанції дав належну оцінку наявним у справі доказам, а тому твердження захисника-адвоката Русина Ю. І. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду зроблено формально і такі не відповідають фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.

За таких обставин, апеляційний суд звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 044914 від 09.03.2023 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також зазначено, що ОСОБА_2 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, чим скористався ОСОБА_2 , надавши пояснення по суті правопорушення, з обставинами якого він погодився. У протоколі містяться підписи поліцейського, який склав протокол, підпис ОСОБА_2 , а також до протоколу додані відповідні докази.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог, установлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Інші доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Русина Ю. І. також не спростовують доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

-7-

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на оди рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, допущене ОСОБА_2 порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни, навіть з урахуванням даних про його особу, не вбачається.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката Русина Ю. І. задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, а не з`явившись без поважних причин до апеляційного суду на розгляд справи, сторона захисту позбавила себе можливості у наданні будь-яких додаткових доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Русина Ю. І. залишити без задоволення, а постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 03.05.2023, щодо ОСОБА_5 ,- без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя