Справа № 526/3839/24
Провадження № 3/526/1631/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 рокуГадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

адвоката Марченко М. М.

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції № 1 Миргородського РВП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Піщане, Кременчуцького району Полтавської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу від 03.10.2024 ОСОБА_1 03.10.2024 року близько 01 год. 00 хв. в гуртожитку по АДРЕСА_2 виражалась нецензурною лайкою, чіплялась, штовхала інвентар для миття підлоги (швабру) до ОСОБА_2 , внаслідок чого порушила громадський порядок та спокій громадян.

ОСОБА_1 вину не визнала, в судовому засіданні пояснила, що 03.10.2024 її розбудив чоловік і сказав, що приїхала поліція і на неї пишуть заяву. 03.10.2024 з ОСОБА_2 не пересікалась, нічого не робила. Вважає, що це сталося через чоловіка, якого викликали того вечора на роботу. Вказала, що між нею та ОСОБА_2 склалися непримиренні відносини через побутові умови, яких вона не дотримується в гуртожитку. Того вечора жодного конфлікту між ними не було.

ОСОБА_2 пояснила, що 03.10.2024 ввечері чула, як в кімнаті, де проживає сім`я ОСОБА_3 голосно говорили. Центральний вхід був закритий. Ввечері вона перевіряє, чи були закриті двері, чи виключене світло. Після 12 години вона закрила двері на швабру. Чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_4 почав кричати: « Хто закрив двері?». ОСОБА_5 , штовхнула її в спину і потягла чоловіка до кімнати. Потім вийшла з палицею і стала нею штовхати її. В неї неодноразово були сутички з ОСОБА_1 та її чоловіком на побутовому ґрунті. Конфлікт був близько 15 хв. Дочка і дитина прокинулись від крику ОСОБА_4 . Після того, як ОСОБА_6 нанесла їй шваброю тілесні ушкодження, вона викликала працівників поліції.

Свідок ОСОБА_7 суду прояснила, що близько 24 год ночі її мати ОСОБА_2 все обійшла, а центральні вхідні двері закрила на швабру. Згодом почула крики ОСОБА_8 , який кричав на матір за те, що вона закрила центральні двері гуртожитку. Вони сварились, від крику ОСОБА_4 прокинулась дитина. Мати зайшла до кімнати і сказала, що буде викликати поліцію. Потім мати знову вийшла в коридор і через двері вона почула як мати каже: «ти що ненормальна?» і сказала, що ОСОБА_6 її вдарила. Нецензурної лайки не чула. Підтвердила, що конфлікт того вечора матері був лише з ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що проживає по АДРЕСА_3 , близько 22 год. ліг спати, але через деякий час його викликали на роботу. Близько 02 год. повернувся назад. Біля секції побачив двох працівників поліції, які не могли достукатись до їх кімнати та повідомили, що приїхали до дружини. Він розбудив дружину і вона надала пояснення працівникам поліції.

Згідно з ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з. адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту даної правової норми вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки у разі вчинення дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері, а також насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 до суду надано протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , рапорт пом. Чергового ВП №1(м. Гадяч) Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, довідку ВП №1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 протягом року.

Так, з пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , здобутих в процесі розгляду справи вбачається, що 03.10.2024 у зазначений у протоколі час виникконфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 з приводу закриття нею центральних дверей гуртожитку. Після того, як конфлікт з ОСОБА_11 був вичерпаний, через незначний проміжок часу ОСОБА_1 вдарила шваброю ОСОБА_2 , проте остання звернулася до поліції з заявою про припинення збору матеріалів по даному факту.

Будь-яких доказів, що саме ОСОБА_1 порушувала громадський порядок і спокій громадян до матеріалів справи не долучено та в судовому засіданні не встановлено. Так, з показів свідка ОСОБА_7 слідує, що громадський порядок був порушений фактично ОСОБА_11 , однак даних про складання відносно нього адміністративного протоколу немає.. Щодо факту удару потерпілої шваброю, суд вбачає в діях ОСОБА_1 ознаки як кримінального, так і іншого адміністративного правопорушення, однак вони підлягають додатковій перевірці та додаткового збору матеріалів для вирішення питання про притягнення її до певного виду відповідальності.

У правовому висновку Верховного Суду України, сформульованого в рішенні від 4 жовтня 2012 року (справа № 5-17кс12), дано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснено відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших протиправних дій.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей. Особа, яка здійснила дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми протиправними діями вона посягає на громадський порядок у громадському місці.

Суб`єктивна сторона правопорушення також характеризується наявністю прямого умислу, а також обов`язкової ознаки хуліганства - мотиву явної неповаги до суспільства, тобто очевидна, демонстративна зневага винного до встановлених у суспільстві правил поведінки. Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для свідків його дій. Саме мотив є відмітною рисою хуліганства, яка відрізняється від інших правопорушень тим, що:

1) вчиняється за явно несуттєвим приводом; 2) безпосередня причина конфлікту при хуліганстві у більшості випадків є внутрішньою, тобто в самому діючому суб`єкті і не викликана необхідністю ззовні (конкретною ситуацією);3) дії хулігана не завжди логічно обґрунтовані і обумовлені певними обставинами;4) спрямованість і предмет посягання хуліганських дій часто не визначені.

Фактичні обставини справи свідчать, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник на ґрунті особистих неприязних стосунків. Такі обставини, встановлені у судовому засіданні підтверджують відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення дрібного хуліганства, зокрема нецензурної лайки в громадському місці, порушення громадського порядку та спокою громадян, в ході розгляду справи такі факти не підтвердились.

Суд не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим, що буде свідчити про необ`єктивність, упередженість суду при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, будь-яких фактичних даних, на основі яких можна було б дійти висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, яке посягає на громадський порядок і спокій громадян, тобто дрібне хуліганство, об`єктивна сторона якого передбачає посягання на суспільні відносини у громадських місцях, і як наслідок порушення спокою громадян, тобто невизначеного кола осіб, як потерпілих, судом не встановлено, а наявні обставини у своїй сукупності переконливо свідчать про відсутність прямого умислу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у порушенні громадського порядку чи спокою громадян, на підставі чого суд приходить до висновку про відсутність в діях особи складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тобто дрібного хуліганства.

Згідно ст.247 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 173, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

- закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2024 року.

Суддя: Л. В. Максименко