П О С Т А Н О В А

25 червня 2024 року м. Київ

Справа №761/46131/23

Апеляційне провадження №33/824/3405/2024

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року про притянення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого артистом оркесту хору ім. Верьовки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 грн.

Стягнуто судовий збір з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 605, 60 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, закрито за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Не погодився із зазначеною постановою ОСОБА_1 , його захисником адвокатом Борухом С.В. 10 червня 2024 року на адресу суду першої інстанції засобами поштового зв`язку направлено апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що постанову 12 лютого 2024 року було винесено судом без присутності ОСОБА_1 та його захисника Боруха С.В., хоча в приміщенні суду були присутні, але їм повідомили що постанову не дадуть. 13 березня 2024 року оскаржувана постанова була внесена в ЄДРСР, та її копія 20 березня 2024 року була вручена ОСОБА_1 26 лютого 2024 року адвокат Борух С.В. подав апеляційну скаргу без виготовлення та вручення копії постанови суду, та в ЄДРСР дана постанова була відсутня.

За таких обставин вважає вказані підстави пропуску строку поважними та просить його поновити.

Перевіривши доводи наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу повернути, з таких підстав.

Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України).

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 була розглянута 12 лютого 2024 року за участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Боруха С.В., що вбачається з тексту оскаржуваної постанови.

При проголошенні постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року було роз`яснено порядок і строк її оскарження. Отже, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Борух С.В., будучи присутніми під час розгляду справи, були обізнані, як з результатом прийнятої судом постанови, так і з порядком і строком її оскарження.

Останнім днем для подачі апеляційної скарги, є 22 лютого 2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2024 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Борухом С.В. було подано апеляційну скаргу на оскаржувану постанову.

Однак, постановою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника Боруха Сергія Володимировича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року. Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами було повернуто особі, яка її подала.

Постанова суду мотивована тим, що у клопотанні захисника відсутня вказівка на будь-які обставини, з яких він був позбавлений можливості ознайомитись з постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 у день її винесення чи протягом строку на апеляційне оскарження, а також отримати копію постанови в суді.

Також суд вказав на те, що посилання особи, яка подає апеляцію, на час отримання копії постанови є безпідставним, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на оскарження постанови починається з дня винесення постанови, а не з моменту отримання її копії. З таких же підстав суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованим посилання на дату надсилання постанови до ЄДРСР.

10 червня 2024 року захисник ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому він вказує на те, що постанову 12 лютого 2024 року було винесено судом без присутності ОСОБА_1 та його захисника Боруха С.В., хоча в приміщенні суду були присутні, але їм повідомили що постанову не дадуть. 13 березня 2024 року оскаржувана постанова була внесена в ЄДРСР, та її копія 20 березня 2024 року була вручена ОСОБА_1 26 лютого 2024 року адвокат Борух С.В. подав апеляційну скаргу без виготовлення та вручення копії постанови суду, та в ЄДРСР дана постанова була відсутня.

Однак, вказаним обставинам апеляційним судом вже було надано оцінку на предмет того, чи є вони поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження. Вказані підстави були визнані судом неповажними, та постановою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника Боруха Сергія Володимировича про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала. Постанова апеляційного суду набрала законної сили негайно після її постановлення й оскарженню не підлягає, а тому не може бути оцінена апеляційним судом під час повторного звернення з апеляційною скаргою.

Новою обставиною зазначено в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, є те, що постанову 12 лютого 2024 року було винесено судом без присутності ОСОБА_1 та його захисника Боруха С.В., хоча в приміщенні суду були присутні, але їм повідомили що постанову не дадуть. Однак, суд апеляційної інстанції відхиляє вказані посилання, оскільки вони не підтвердженні жодними доказами, в той час, як в оскаржуваній постанові судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 та його захисник були присутні в судовому засіданні та надали свої пояснення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке міститься в апеляційній скарзі поданій захисником ОСОБА_1 повторно, задоволенню не підлягає.

Враховуючи вказані обставини і вимоги ст. 294 КУпАП, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції слід відмовити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала, оскільки скаржником не наведено поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.