Провадження № 3/127/4371/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.05.2024 о 23:30 год. у АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, ображав, відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_2 , що завдало шкоду психологічному здоров`ю та вчинено в присутності малолітнього ОСОБА_3 , 2018 року народження.

Крім того, ОСОБА_1 13.05.2025 о 23:30 год. у АДРЕСА_2 , присутності малолітнього ОСОБА_3 , 2018 року народження, вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловленні нецензурною лайкою, образах, що завдали шкоду психологічному здоров`ю малолітнього ОСОБА_3 .

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про отримання СМС-повістки, наявною в матеріалах справи.

Крім того, інформація щодо розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності доступна для ознайомлення усім заінтересованим особам і може бути безперешкодно отримана особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за її власним бажанням на офіційному веб-сайті суду.

Суд звертає увагу, що з метою підвищення використання інструментів електронного судочинства у відправленні правосуддя Рада суддів України визначила виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень у першу чергу здійснювати за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних учасниками судових проваджень мобільних телефонів (в тому числі й з використанням месенджерів, які дозволяють отримати інформацію про доставку відповідного повідомлення, процесуального документа, та отримати інформацію про їх прочитання.

Відтак, ОСОБА_1 було відомо, що його виклик в судове засідання буде здійснюватися за номером телефону, який міститься в матеріалах справи, але своїми фактичними діями він ігнорує його отримання, що вказує на небажання брати участь в розгляді справ. За таких обставин, дії ОСОБА_1 призводять до затягування судового розгляду та впливають на розумні строки розгляду справ.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989 передбачено, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження

Відтак, не проявлення належної заінтересованості у результатах розгляду справи протягом тривалого строку, не звернення до суду за інформацією щодо стану розгляду справи не може вважатись порушенням права на справедливий розгляд справи.

Враховуючи викладене, а також позицію Верховного Суду, викладену у справі № 910/9836/18 від 12.03.2019, де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі, з урахуванням того, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення, клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило та виходячи з положень ст. 268 КУпАП, що під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 216803 від 14.05.2024 слідує, що ОСОБА_1 13.05.2024 о 23:30 год. у АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, ображав, відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_2 , що завдало шкоду психологічному здоров`ю та вчинено в присутності малолітнього ОСОБА_3 , 2018 року народження.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 216804 від 14.05.2024, ОСОБА_1 13.05.2025 о 23:30 год. у АДРЕСА_2 , присутності малолітнього ОСОБА_3 , 2018 року народження, вчинив відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловленні нецензурною лайкою, образах, що завдали шкоду психологічному здоров`ю малолітнього ОСОБА_3 .

Вказані обставини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, крім вищевказаних протоколів також підтверджуються рапортом працівників поліції, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.05.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та копією термінового заборонного припису.

З рапорту поліцейського встановлено, що під час несення служби 13.05.2024 о 23:40 год. надійшов виклик «Домашнє насильство» за аресою: АДРЕСА_2 . Прибувши на місце виклику заявниця ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 вчинив відносно неї цивільної дружини домашнє насильство психологічного характеру у присутності малолітнього ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.05.2024, ОСОБА_2 просить прийняти міри до її співмешканця ОСОБА_1 , який 13.05.2024 о 23:30 год. умисно висловлював образи, чим спричинив домашнє насильство.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що з ОСОБА_1 вони проживають окремо більше року, так, 13.05.2024 останній прийшов за місцем проживання ОСОБА_2 та почав її ображати нецензурною лайкою, намагався відчинити двері, при цьому зламав ручку замка. Свідком вказаних обрах став син ОСОБА_3 , 2018 року народження.

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що працівниками поліції встановлено низький рівень небезпеки ОСОБА_1 та винесено терміновий заборонний припис.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує всі обставини справи, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ОСОБА_1 правопорушень у майбутньому до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: