П О С Т А Н О В А

іменем України

"24" червня 2024 р. Справа153/903/24

Провадження3/153/481/24-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого інспектором прикордонної служби 2 категорії водій 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону в/ч НОМЕР_2 , громадянина України, за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №253395 від 08 червня 2024 року, 11 травня 2024 року о 22 год. 00 хв. інспектором прикордонної служби 2 категорії водій 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 в умовах особливого періоду та військового стану у порушено правила несення прикордонної служби, що виразилося у незадовільній організації служби прикордонним нарядом «Прикордонний патруль», що дало змогу двом невідомим особам на березі річки Дністер здійснити підготовку до незаконного перетину державного кордону та непоміченими в обхід прикордонного наряду, який знаходився в районі здійснення правопорушення на моторному човні, незаконного перетнути державний кордон з України в Республіку Молдова на напрямку Біла (України) Голошниця (РМ) в районі п/зн №0159, що призвело до порушення вимог п.4 гл.1 абз.3 п.5 гл.1, абз. 8 п.7 гл.2 та п.9 гл.5 розділ ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19.10.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1391/27836, ст.11,12,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-18 КУпАП не визнав. Вважає, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення є незаконним. Так, відповідно до наданих матеріалів справи вбачається, що інформація, яка надійшла від прикордонників РМ за № 35/31/2-2, 273 від 15 травня 2024 року про перетин двома невідомими особами державного кордону України, однак вказана інформація надійшла через 4 дні від часу настання даної пригоди, а тому наявних доказів про перетин при складанні протоколу не було. З рапорту вбачається, що така інформація була отримана відразу, коли сталась така подія, але підстав для складання протоколу не було. Звертає увагу, що 11 травня 2024 року в період часу з 20 год. 40 хв. по 21 год. 10 хв. заступник начальника ВІПС ОСОБА_2 прибув з водієм для здійснення перевірки знань нормативно-правової бази, а тому вважає, що вказані двоє невідомих осіб могли перетнути кордон у вказаний час.

На підтвердження вини ОСОБА_1 уповноваженою посадовою особою надано протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №253395 від 08 червня 2024 року, висновок службового розслідування по факту неналежного виконання службових обов`язків окремими військовослужбовцями віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 (тип Б) 11 травня 2024 рокуз додатками: наказ про призначення службового розслідування від 21.05.2024 року, рапорт від 12 травня 2024 року №02.10/8199/24-Вн, Зведення №02.10/130 від 13.05.2024 року, схема слідового режиму на ділянці віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » протягом травня 2024 року, повідомлення прикордонної поліції Р Молдова від 15 травня 2024 року №35/31/2-2 2731, повідомлення «Про результати перевірки берегової лінії р.Дністер» від 24 травня 2024 року, витяг з книги прикордонної служби віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з 18:00 11 травня 2024 року по 02:00 12 травня 2024 року, витяг з книги прикордонної служби віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » список особового складу, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також копію службового посвідчення.

Разом з цим, суд не приймає у якості належного та допустимого доказу письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оскільки вони не містять дати відібрання пояснень, а письмові пояснення ОСОБА_4 відібрані 16 лютого 2024 року та не містять підпису особи, у якої були відібрані пояснення. Окрім цього, дані пояснення враховувались під час проведення службового розслідування по факту неналежного виконання службових обов`язків окремими військовослужбовцями віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) впс «Ямпіль (тип Б) 11 травня 2024 року, у зв`язку із чим суд вважає висновок за результатами службового розслідування по факту неналежного виконання службових обов`язків окремими військовослужбовцями віпс « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) впс «Ямпіль (тип Б) 11 травня 2024 року - є неналежним доказом відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева».

Так, відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree), яка була сформульована Європейським судом з прав людини у наступних справах: «Гефген проти Німеччини»; «Тейксейра де Кастро проти Португалії»; «Шабельник проти України»; «Балицький проти України»; «Нечипорук і Йонкало проти України»; «Яременко проти України», якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його (джерела) допомогою, також будуть вважатися неналежними.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Частиною 1 ст.172-18 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України. При цьому частиною 2 вказаної норми передбачено відповідальність за вчинення діянь, передбачених частиною першою цієї статті, вчинених в умовах особливого періоду.

Разом з тим, оскільки така норма закону є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.4 гл.1 абз.3 п.5 гл.1, абз. 8 п.7 гл.2 та п.9 гл.5 розділ ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №1261 від 19.10.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1391/27836, ст.11,12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Не зважаючи на те, що статті 11,12, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ містять цілий ряд обов`язків, у протоколі не зазначено, які саме з таких обов`язків не були виконані ОСОБА_1 та з яких причин. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи не сумлінне ставлення до них, їх не виконав.

Жодних інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, матеріали справи не містять.

Суддя звертає особливу увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази, що у своїй сукупності доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Враховуючи зазначене вище, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обсягу переконливих доказів на підставі яких суд мав би можливість прийти до неспростовного висновку про наявність в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу пред`явленого правопорушення.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 463/1352/16-а (провадження № К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Таким чином справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-18 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 277, 278-280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: М.М. Дзерин