КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/5776/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Болотов Є.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року, винесену під головуванням судді Васильєвої К.О., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

встановив:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначила, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме конкретні дії вчинено або не вчинено нею щодо виховання та розвитку неповнолітньої доньки. ОСОБА_1 створила максимально комфортні умови для проживання доньки та забезпечує отримання належної шкільної освіти. ОСОБА_1 має позитивну характеристику за місцем роботи та сумлінно ставиться до своїх батьківських обов'язків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник апеляційну скаргу підтримали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Так, ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Диспозиція сформульована в ч. 1 ст. 184 КУпАП норми є бланкетною, тобто такою, що не називає конкретних ознак правопорушення, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. При прийнятті рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку саме і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Стаття 150 Сімейного кодексу України встановлює такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України визначено, що вина особи має доводитись в законному порядку, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, або на припущеннях.

25 жовтня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 588200, відповідно до якого 25 жовтня 2024 року в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання покладених обов`язків згідно ч.ч. 1, 2, ст. 150 СК України щодо виховання та розвитку своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 2010 року народження, внаслідок чого остання вчинила спробу самогубства.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Будь-яких об`єктивних доказів, в тому числі пояснень свідків тощо, які б давали можливість встановити вину ОСОБА_1 та довести об`єктивну сторону правопорушення, яке полягає в ухиленні від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, матеріали справи не містять.

Відповідно до характеристики виданої лікарем-психіатром від 20 листопада 2024 року щодо процесу лікування ОСОБА_2 , пацієнтка знаходиться під професійним наглядом з серпня 2023 року із діагнозом: депресивний розлад важкого ступеня. За час лікування досягались періоди медикаментозної ремісії, після котрих спостерігались погіршення стану, що тягнуло за собою коригування медикаментозних призначень. Протягом всього періоду лікування мати пацієнтки демонструвала високий рівень відповідальності та належне виконання батьківських обов`язків: регулярно відвідували призначені консультації; сумлінно дотримувались всіх лікарських рекомендацій; своєчасно інформували лікаря про зміни у стані дитини та прояви захворювання.

Згідно акту обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на підставі листа поліції, умови проживання задовільні. Квартира чиста та охайна, без сторонніх запахів. Облаштована усім необхідним для комфортного проживання, продукти харчування в достатній кількості.

Враховуючи вищевикладене, лише протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 588200 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та рапорт інспектора СЮП ВП Святошинського УП ГУНП у місті Києві не можуть бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 .

У вказаному протоколі не зазначено, які саме дії вчинено, або не вчинено, ОСОБА_1 щодо виховання своєї неповнолітньої доньки.

В матеріалах справи відсутні будь-які інші докази (пояснення лікарів чи вчителів), на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків згідно ч.ч. 1, 2, ст. 150 СК України щодо виховання та розвитку своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 2010 року народження.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не вбачає належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини викладені в протоколі щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона (вчинення дій чи бездіяльності щодо ухилення від виконання належних батьківських обов`язків) та суб`єктивна сторона (вина у формі прямого чи непрямого умислу) вказаного адміністративного правопорушення.

Докази, наявні в матеріалах справи не дають підстав об`єктивно вважати, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, а тому постанова Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року, як безпідставна, має бути скасована, а провадження по адміністративній справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову.

Провадження в адміністративній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 20 грудня 2024 року.

Суддя Є.В. Болотов