ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Боднарюка К.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 квітня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією постановою, ОСОБА_1 , - визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Згідно з постановою районного суду, 10 березня 2024 року о 22 годині 10 хвилин ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Kia Cerato» д.н.з. « НОМЕР_1 » в с. Грушівка Чернівецького району Чернівецької області з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася.

Адвокат Боднарюк К.В. в інтересах ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що у діях останньої відсутній факт управління транспортним засобом на момент події, та даний факт ні чим не підтверджується. Наведені обставини доказуються самим відео, яке наявне в матеріалах адміністративного провадження.

Матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем та передачі цього автомобіля для керування іншій особі. Також у протоколі зазначено, що документи не вилучалися.

ЄУНСС №715/891/24 Головуючий у І інстанції: Маковійчук Ю.В.

Провадження №33/822/344/24 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації про долучення до нього безперервного відеозапису. Однак в матеріалах справи є відео з власного телефону поліцейського, де чітко вбачається відсутність факту керування, чи момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що у свою чергу спростовує обставини викладені у протоколі.

Більше того, дане відео не містить процесуальну послідовність винесення протоколу про адміністративне правопорушення.

Адміністративний протокол був складений невідомою особою, так як співрозмовник, ОСОБА_1 жодним чином не представився. На відео вбачається, як невідома особа розмовляє з ОСОБА_1 ..

Стверджує, що матеріали провадження не містять та суду не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Більше того, відсутня фіксація факту керування транспортним засобом та безперервний відеозапис зупинення транспортного засобу, що ставить під сумнів винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй діяння.

Також наявний у матеріалах справи відеозапис не може вважатися належним і допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки на ньому відсутні посилання в протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт керування останньою транспортним засобом судом не встановлено.

Отже, достовірність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення нічим не підтверджуються.

Вважає, що всі зібрані та складені працівниками поліції процесуальні документи та докази, не є належними та допустимими для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати постанову районного суду відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Громадянка ОСОБА_1 у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилася, проте її інтереси представляв адвокат Боднарюк К.В., який не заперечував проти слухання справи у відсутність правопорушниці, свої апеляційні вимоги підтримав у повному обсязі.

За таких обставин, відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Перевіривши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Боднарюка К.В. та вислухавши його доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, а висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, пункт 2.5 ПДР встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КпАП України.

Згідно диспозиції статті 130 КпАП України, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, заперечення адвокатом Боднарюка К.В. вини ОСОБА_1 у апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, заслуговують на увагу суду.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №292492 від 10.03.2024 відносно ОСОБА_1 вбачається, що 10 березня 2024 року о 22 год. 10 хв. у с. Грушівка Чернівецького району, водій керувала автомобілем марки «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та в медзакладі відмовилася, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Однак, у матеріалах адміністративного провадження відсутні будь які належні та допустимі докази, які б у своїй сукупності беззаперечно доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, … на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час підготовки справи до апеляційного розгляду, судом був переглянутий наявний в матеріалах адміністративного провадження відеозапис. Однак, даний відеозапис не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки не відображає всіх обставин події.

Слід зазначити, що тривалість відеозапису складає всього лише 02 хв. 08 сек., на якому відсутній сам факт зупинки транспортного засобу, представлення працівника поліції, встановлення особи правопорушника, роз`яснення причин зупинки транспортного засобу та інше. Відображається лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, проте далі відсутній запис складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснення останній її прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Також на даному відеозаписі не відображено ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення та надання їй можливості надати будь-які заперечення, незгоду, зауваження чи клопотання чи відмови від їх надання.

Отже, відеозапис, який долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, не є повним, безперервним та чітким, а отже не може бути належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні нею інкримінованого їй діяння.

Окрім того, наявне в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направлення на огляд водія на виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, також не може бути належним доказом, оскільки на відеозаписі відсутній запис заповнення бланку направлення працівником поліції, а також ознайомлення останньої з даним документом. Те саме стосується й акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів.

Більше того, зазначені ознаки сп`яніння ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення відрізняються від ознак зазначених у направленні на огляд та в акті огляду.

Також працівниками поліції не дотримано вимоги ч.1 ст. 266 КУпАП, відповідно до якої, особи, які керують транспортними засобами, …, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Разом з тим, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, так як у протоколі відсутня відмітка про це, як і не вказано, кому передано автомобіль у керування чи місце його знаходження.

Отже, наявні в матеріалах справи докази неможливо визнати належними та допустимими й складеними у відповідності до вимог законодавства.

На думку суду вказані докази є неналежними, недопустимими та недостовірними й викликають розумний сумнів. У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй діяння такими, що не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, за таких обставин постанова суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга сторони захисту задоволенню.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Боднарюка К.В. задовольнити.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська