БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/271/24
Справа № 356/406/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2024 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Березань) Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березанським МВ ГУ МВС України в Київській області 16.01.2001, РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 919593 від 07.06.2024 ОСОБА_1 о 19 годині 20 хвилин 07.06.2024, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом роз`яснено.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що ОСОБА_2 є його співмешканкою та того дня між ними відбулась сварка, під час якої він висловлювався в її бік нецензурною лексикою. Пояснив, що вживав алкоголь та перебував на той момент у стані алкогольного сп`яніння, а людина в такому стані може наговорити багато, проте не вважає, що це підстава для притягнення до адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 викликала поліцію.

Потерпіла ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснила, що того вечора вони з ОСОБА_1 вживали спиртні напої, в ході чого між ними виникла сварка і він вигнав її з дому. Вона викликала поліцію. Пояснила, що коли приїхала поліція, просила їх домовитись та її притягли до відповідальності за завідомо неправдивий виклик.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що є інспектором з РПП Сектору поліцейської діяльності № 1 та того дня отримали виклик зі служби 102 від громадянки ОСОБА_2 про вчинення її співмешканцем ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства. Приїхавши на місце виклику, подія підтвердилась, ОСОБА_1 в присутності поліцейських продовжив ображати ОСОБА_2 нецензурною лайкою, на зауваження не реагував. ОСОБА_2 написала заяву на ОСОБА_1 про вчинення відносно неї домашнього насильства, в учасників події було відібрано пояснення та на ОСОБА_1 складено адміністративний протокол. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в стані алкогольного сп`яніння. Окремо наголосив, що того дня від обох сторін до поліції надійшло до 10 викликів, близько 7 з яких були неправдивими, за що їх було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик поліції. Водночас, виклик, по якому складено даний адміністративний протокол, підтвердився.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що є поліцейським Сектору поліцейської діяльності № 1 та того дня, прибувши на місце виклику, громадянка ОСОБА_2 написала заяву на ОСОБА_1 про вчинення відносно неї домашнього насильства. При цьому ОСОБА_1 в присутності поліцейських продовжував ображати ОСОБА_2 нецензурною лайкою. Обидва вони перебували в стані алкогольного сп`яніння. В учасників були відібрані пояснення, складено протокол на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Окремо наголосив, що перед даним викликом на службу 102 від даних громадян надійшло ще кілька викликів, які виявилась завідомо неправдивими, проте в цей раз факт вчинення домашнього насильства підтвердився.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, показання допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Так, частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За визначенням п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладені положення законодавства, вина ОСОБА_1 у вчиненому за наведених вище обставин підтверджується його поясненнями та поясненнями потерпілої, наданими в судовому засіданні, показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, а також сукупністю інших наданих суду доказів, що повністю узгоджуються з фактичними обставинами події правопорушення, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення та встановленими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 919593 від 07.06.2024 (а.с.1), заявою ОСОБА_2 на ім`я начальника СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУНП в Київській області Івасенка В. (а.с.3), рапортом інспектора чергового СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області Роздобудько К. М. від 07.06.2024, зареєстрованим в ІТС ІПНП (ЖЄО) за № 1732 від 07.06.2024, згідно якого 07.06.2024 о 19:22 від потерпілої ОСОБА_2 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, за адресою: АДРЕСА_1 , буянить співмешканець, просить наряд поліції; кривдник ОСОБА_1 , згідно додаткової інформації: наявність загрози так (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.4), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 (а.с.3).

Постановою Березанського міського суду Київської області від 15.04.2024 в справі № 356/240/24, що набрала законної сили 26.04.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн., а також стягнуто в дохід держави судовий збір (а.с.10-11).

Отже, за наведених обставин судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.06.2024 за місцем їхнього спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виникла сварка, в ході якої ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство по відношенню до неї.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував, що ображав ОСОБА_2 нецензурною лайкою, а потерпіла ОСОБА_2 , в свою чергу, підтвердила, що між ними відбулась сварка, в ході якої ОСОБА_1 вигнав її з дому, у зв`язку з чим вона викликала поліцію.

Заперечення ОСОБА_1 факту вчинення домашнього насильства суд відхиляє як неналежні, оскільки домашнє насильство у формі психологічного насильства включає в себе, в тому числі, словесні образи, погрози, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, що в даному випадку проявилось у нецензурній лайці, у зв`язку з чим потерпіла змушена була викликати поліцію.

Доводи ОСОБА_2 , зазначені нею у судовому засіданні, про те, що ОСОБА_1 не ображав її нецензурною лайкою, не ґрунтуються на матеріалах справи та показах свідків, а також суперечать її первинним поясненням, наданим на місці події, тому розцінюються судом критично як позиція захисту з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_2 про те, що це був неправдивий виклик, не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду, тому відхиляється судом.

Та обставина, що станом на день розгляду справи вони зі співмешканкою помирились і конфлікт був вичерпаний, не змінюють події, що мала місце 07.06.2024, що є предметом судового розгляду, та не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, тому відповідні посилання суд відхиляє.

Отже, досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та в сукупності підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначені в протоколі.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність вказаних доказів та викладених у них обставин, суд не вбачає.

Отже, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вину не визнав, не працює, і вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи складає 605,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 2 ст. 173-2, 251-252, 268, 283-284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові суду, а саме 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: І. О. Капшученко