Єдиний унікальний номер 741/1400/23
Провадження № 3/741/9/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 20 червня 2024 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Левченка Г.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол серії ААД № 188464), передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, інваліда ІІІ групи,

встановив:

17 липня 2023 року о 18 годині 14 хвилин в с. Дебрево Ніжинського району Чернігівської області по вул. Морозна ОСОБА_1 керував транспортним засобом (мотоблоком) «ЗУБ», без державного реєстраційного номера, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, надав суду пояснення, суть яких зводиться до того, що 17 липня 2023 року він керував мотоблоком, їхав від будинку сестри, рухався по вул. Полівка в м. Носівка. По дорозі він ( ОСОБА_1 ) підібрав знайомих хлопців і підвіз їх до місця, де пиляв дрова. Від будинку сестри до місця, де він ( ОСОБА_1 ) пиляв дрова, близько 600 м. Побачивши поліцейських, які їхали позаду, він ( ОСОБА_1 ) злякався та почав від них тікати у вуличку, боявся, що вони будуть перевіряти дрова, до моменту зупинки проїхав близько 300 м. Цього дня він ( ОСОБА_1 ) алкогольних напоїв не вживав. Вулиця Морозна в с. Дебрево знаходиться на відстані 2 км від місця його ( ОСОБА_1 ) проживання. 17 липня 2023 року він ( ОСОБА_1 ) по цій вулиці не рухався, на відеозаписах працівників поліції зафіксовано події, які відбувалися в м. Носівка, а не в с. Дебрево. Працівники поліції пропонували йому ( ОСОБА_1 ) продути прилад «Драгер», але він відмовився у зв`язку із тим, що алкогольних напоїв не вживав. Він ( ОСОБА_1 ) боявся, що працівники поліції заберуть його у відділення поліції.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надав суду пояснення, суть яких зводиться до того, що ОСОБА_1 є його знайомим. 17 липня 2023 року він (свідок) разом із ОСОБА_3 йшов у магазин, який розташований в м. Носівка, зустріли ОСОБА_1 , який їхав на мотоблоці та виїхав з вулички у напрямку м. Носівка. Вони (свідок та ОСОБА_4 ) попросили ОСОБА_1 підвезти їх, останній погодився, а тому вони сіли у причеп мотоблока. Згодом він (свідок) побачив, що за ними їхала поліція. Вони заїхали у вуличку та зупинилися. Поліцейські підійшли, запитали у ОСОБА_1 чи він вживав алкогольні напої, після чого вони (свідок та ОСОБА_4 ) сіли в причіп, а ОСОБА_1 за кермо мотоблока, та поїхали з місця. Зазначені події відбувалися в м. Носівка, а не в с. Дебрево. ОСОБА_1 та його сестра проживають в м. Носівка по вул. Полівка, але сестра ближче до с. Дебрево.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав суду пояснення, суть яких зводиться до того, що ОСОБА_1 є його сусідом. Він (свідок) бачив як ОСОБА_1 мотоблоком їхав зі сторони с. Дебрево у напрямку м. Носівка. У причепі мотоблока перебувало двоє чоловіків. ОСОБА_1 привітався з ним (свідком) та поїхав далі. Позаду їхав автомобіль поліції без увімкнених проблискових маячків та сирени.

У судовому засіданні захисник просив закрити провадження у справі, зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказано місце вчинення правопорушення, а саме замість вул. Полівка в м. Носівка зазначено вул. Морозна в с. Дебрево.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку захисника, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, з яких вбачається, що 17 липня 2023 року о 18 годині 12 хвилин ОСОБА_1 керував мотоблоком. Після того, як працівники поліції спеціальним звуковим сигналом, а також через гучномовець, подали вимогу про зупинку транспортного засобу, ОСОБА_1 почав тікати, спочатку їхав по дорозі, потім заїхав у вуличку і зупинився лише після того, як зіткнувся з деревом. У ході спілкування працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу або ж проїхати в медичний заклад для проведення такого огляду. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, користуючись нагодою завів двигун мотоблока та втік з місця зупинки.

З приводу доводів ОСОБА_1 та його захисника адвоката Левченка Г.В. про те, що у протоколі невірно вказано місце вчинення правопорушення, суд наголошує, що такі недоліки при оформленні адміністративних матеріалів не впливають на суть виявленого правопорушення.

У постанові від 22 травня 2020 року в справі № 825/2328/16 Верховний Суд висловив позицію, про те, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення». Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття. Фактичні обставини справи та наданий поліцейськими відеозапис з місця події дають підстави для висновку про те, що суб`єктом владних повноважень не було порушено процедуру оформлення адміністративних матеріалів таким чином, щоб таке порушення могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

З урахуванням роз`яснень, викладених Верховним Судом у постанові від 22 травня 2020 року в справі № 825/2328/16, суд приходить до висновку, що недоліки, допущені поліцейськими при оформленні матеріалів про адміністративні правопорушення, на які вказує захисник, є такими порушеннями, що безпосередньо не могли вплинути на зміст прийнятого поліцейським рішення, а саме: про складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що п. 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10 листопада 2007 року, що підтверджується повідомленням ТСЦ МВС № 7443.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про те, що достатнім та необхідним для його виховання буде адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»), ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначивши стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання даної постанови стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Строк стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами рахувати з дня набрання законної сили цією постановою.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Киреєв