Справа № 752/2973/24
Провадження № 3/752/2152/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №723072 від 23.01.2024 року, ОСОБА_1 23.01.2024 року приблизно о 21 годині 38 хвилин, керуючи транспортним засобом «Toyota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №39 по вулиці Деміївській в місті Києві, порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме - не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припарковані транспортні засоби: «Seat», державний номерний знак НОМЕР_2 , «Ford», державний номерний знак НОМЕР_3 , «Kia», державний номерний знак НОМЕР_4 , «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_5 , «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_6 , «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_7 , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №723071 від 23.01.2024 року, ОСОБА_1 23.01.2024 року приблизно о 21 годині 38 хвилин, керував транспортним засобом «Toyota Rav 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №39 по вулиці Деміївській в місті Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, посилаючись на те, що 23 січня 2024 року він не перебував за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, а керував автомобілем його наглядно знайомий - сусід ОСОБА_2 , котрий мав посвідчення водія та алкогольні напої не вживав. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 залишив автомобіль до приїзду працівників поліції, вочевидь злякавшись відповідальності. На телефонні дзвінки не відповідав. А через декілька місяців ОСОБА_1 довідався про те, що ОСОБА_2 помер. Працівники поліції в нього не з`ясовували хто перебував за кермом транспортного засобу на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Також пояснив, що має поганий стан здоров`я, інвалідність, то ж зайві кошти на оплату штрафів без наявності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення у нього відсутні та потрібні на подальше лікування. Надав докази загального захворювання.

Потерпілий ОСОБА_3 показав суду про те, що учасником ДТП він не був, оскільки його автомобіль був припаркований, шкоду завдану ДТП йому відшкодовано, з приводу алкогольного сп`яніння знає лише зі слів.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду про те, що моменту зіткнення він не бачив, а також не бачив хто перебував за кермом.

Свідок ОСОБА_5 показала суду про те, що вона підвозила колегу на вулицю Деміївську, після чого автомобіль «Toyota Rav 4» проїхав повз її автомобіль та здійснив зіткнення з декількома транспортними засобами, які були припарковані, у автомобілі «Toyota Rav 4» був чоловік у стані алкогольного сп`яніння, після чого вони викликали працівників поліції. Зазначила, що поблизу автомобіля «Toyota Rav 4» було декілька чоловіків, у її присутності особу водія не встановлювали.

Свідок ОСОБА_6 показав суду про те, що автомобіль «Toyota Rav 4» в`їхав в декілька припаркованих автомобілів, після чого він перейшов на іншу сторону дороги та побачив чоловідка, який сидів за кермом, однак він не може ствердити, що та особа, яка сиділа за кермом, вчинила ДТП.

Свідок ОСОБА_7 показав суду про те, що він працює на посаді командира роти УПП у м. Києві, та зі слів працівників ДСО стало відомо, що за кермом був ОСОБА_1 , який здійснив ДТП, оскільки працівники ДСО бачили момент ДТП, після чого вони прибули на місце події та склали відповідні протоколи.

Свідок ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомила.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Сливченко Ю.В. звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у даній справі, посилаючись на те, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками патрульної поліції. Відеозаписом, який додано до протоколу, також не стверджуються обставини, викладені у протоколах. Показами свідків та потерпілих також не стверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка та захисника, вивчивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною першою диспозиції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, до протоколу не додано жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Rav 4», а також з відеозапису, який долучено до протоколу, також не вбачається встановленого факту керування ОСОБА_1 .

Сам по собі факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції не може свідчити про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки матеріалами справи не стверджуються обставини викладені у протоколах, а саме стосовно факту керування транспортним засобом.

Таким чином, з огляду на зміст пункту 1.10 Правил дорожнього руху України та пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", у даному конкретному випадку, ОСОБА_1 неможливо визнати водієм, оскільки у матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом, а тому сам по собі факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за відсутності встановленого факту керування транспортним засобом та зупинки транспортного засобу, не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Докази технічної дії водія ОСОБА_1 з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі, в матеріалах справи відсутні, а відтак, відсутні також і докази складу адміністративного правопорушення передбаченого 124 КУпАП.

Згідно статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Первушина