Справа № 584/1182/22
Провадження № 3/584/2/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Токарєв С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Путивль справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП, ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 116335 від 10.12.2022, - 10.12.2022 о 22 год. 22 хв. в м. Путивль по вул. Благовіщенська, поблизу буд. № 15, ОСОБА_1 керував автомобілем АЗЛК 2141, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (млява мова, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на становлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, у якості свідків у вказаному протоколі зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На неодноразові виклики ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у зв`язку із проходженням ним військової служби за призовом під час мобілізації (а.с. 13, 15).

Захисник ОСОБА_1 адвокат Латишева В.О. в судове засідання не прибула, направила на адресу суду письмову заяву у якій просила розгляд справи проводити без її участі та без участі ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі. Також захисником зазначено, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, а в матеріалах справи переконливих та належних доказів вини останнього не міститься.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.ст. 247, 280 КУпАП, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, які затверджено постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що інкримінуються ОСОБА_1 може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом та відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом станом на 22 год. 22 хв. 10.12.2022.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення було долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , котрими також було підписано протокол про адміністративне правопорушення.

Вказані свідки в письмових поясненнях, кожен окремо, зазначали, що 10.12.2022 у їх присутності водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому медичному закладі, на що останній відмовився. В подальшому водію було роз`яснено його права та обов`язки та повідомлено про місце розгляду справи, а також водій відмовився від дачі будь-яких пояснень (а.с. 2-3).

Досліджений безпосередньо в судовому засіданні відеозапис не містить підтвердження факту керування ОСОБА_1 10.12.2022 о 22 год. 22 хв. по вул. Благовіщенській в м. Путивль, автомобілем АЗЛК 2141 д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.5).

Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора, на ньому зафіксовано рух траспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_1 та зупинку вказаного транспортного засобу на вимогу праціників поліції о 22 год. 22 хв. 10.12.2022 (файл 2022_1210_222151_1).

При цьому, на вказаному відеозаписі не зафіксовано, хто саме керував вказаним транспортним засобом.

Як вбачається з оглянутих в судовому засданні відеозаписів зі службової бодікамери, на них зафіксовано спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 та факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння (файл 0000000__0146 та 0000000__0147).

Таким чином, у даному випадку сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що у даному конкретному випадку не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, викладене дає підстави для висновку про необхідність закриття провадження у цій справі згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 247, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.М.Токарєв