ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2024 Справа №607/12876/24 Провадження №3/607/5691/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, без постійного місця проживання та реєстрації

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2024 року близько 13 год. 00 хв., неповнолітня громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , повторно протягом року неналежно виконувала, передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, батьківські обов`язки, відносно свого малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось в тому, що разом з ним вона жебракувала, а саме просила кошти в перехожих громадян.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася і про причину неявки в суд не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглядати у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка не з`явилася до зали судових засідань з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №164126 від 06.06.2024 року; рапорті працівника поліції від 06.06.2024 року, фотокартці із зображенням ОСОБА_1 із малолітнім сином на руках, копії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.01.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП та застосування заходу спливу у вигляді попередження, копії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП та застосування заходу спливу у вигляді попередження, та іншими матеріалами.

За даних обставин в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

В силу ч. 1 ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 24-1 КУпАП за вчинення правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані тільки такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Враховуючи вищевикладене, накладаючи адміністративне стягнення, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винної, яка на час вчинення правопорушення була неповнолітньою, а тому приходить до переконання, що до неї доцільно застосувати один із заходів впливу, що застосовується до неповнолітніх, відповідно до ст. 24-1 КУпАП, у вигляді попередження.

Керуючись ст. ст. 13, 33, 24-1, 175-1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП і застосувати до неї захід впливу у вигляді попередження.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан