Справа № 761/6072/24
Провадження № 3/761/3009/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Антонюк Марина Станіславівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка здобула середню освіту, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

01 лютого 2024 року о 14 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , будучи особою, яка упродовж року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156, ч. 4 ст. 156 КУпАП, здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату і час судового розгляду, на неодноразові виклики не з`явилася. Жодних клопотань, у тому числі про відкладення, до суду не направляла.

При цьому суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»). Однак, ОСОБА_1 до суду не прибула, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористалася.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 завчасно та належним чином була повідомленою про час та дату розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляла, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги, що участь особи при розгляді справ за ст. 156 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддя прийшла до таких висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ст. 280 КУпАП закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 4 ст. 156 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку або торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, якщо такі дії вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, підтверджується зібраними матеріалами у їх сукупності, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №263245 від 01.02.2024, складеним стосовно ОСОБА_1 ; протоколом огляду та вилучення від 01.02.2024, відповідно до якого у ОСОБА_1 вилучено цигарки; рапортом ДОП ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві лейтенанта поліції Панченко В. від 02.02.2024; фото, на яких зображені виявлені та конфісковані у ОСОБА_1 товари; копіями постанов Шевченківського районного суду м. Києві від 14.06.2023 та 10.01.2024, відповідно до яких ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 4 ст. 156 КУпАП.

Таким чином, встановлені судом обставини в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 є винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, а тому вона підлягає адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушниці, вік, майновий стан останньої.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Разом з тим, санкція ч. 4 ст. 156 КУпАП передбачає застосування до винної особи адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Таким чином, з огляду на обставини справи та особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суддя дійшла висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу. Разом з тим, враховуючи приписи ст. 265 КУпАП, вважаю за необхідне конфіскувати вилучені у ОСОБА_1 , відповідно до протоколу огляду та вилучення від 01.02.2024 предмети торгівлі, без конфіскації виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, оскільки до матеріалів справи не долучено жодних відомостей про розмір такої виручки, чи відомостей, які б свідчили, що така виручка існує взагалі.

Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 401, 156, 245, 251, 265, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 800 (вісімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп., на користь держави з конфіскацією предметів торгівлі, які були вилучені у ОСОБА_1 , згідно з актом огляду та вилучення від 01.02.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушницею штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушниці, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушниці стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк