П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/949/24

Номер провадження 3/184/363/24

21 червня 2024 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Томаш В.І. розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення громадянина:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

до відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2024 року близько 23 години 15 хвилин в місті Покров по вул. Торгова, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом INFINITI Q50, державний номерний знак НОМЕР_1 , не оцінивши дорожньої обстановки та не вибравши безпечної швидкості руху виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з транспортним засобом «Форд Фокус» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП, визнав повністю та надав суду свої пояснення про обставини, час та місце вчинених ним правопорушеньня.

Крім, того до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області разом із іншими матеріалами справи надійшов адміністративний протокол, серії ААД №754547, складений 06 травня 2024 року поліцейським СРПП ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Курочкіним Є.В. про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпаП.

Зі змісту вказаного протоколу, складеного о 13 годині 20 хвилин 06 травня 2024 року, вбачається, що водій ОСОБА_1 04 травня 2024 року о 22 годині 15 хвилин керував транспортним засобом INFINITI Q50 н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтвердився висновком чим, на думку поліцейського СРПП ВП № 2 Нікопольського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Курочкіна Є.В., порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, категорично не визнав, та пояснив, що 04. 05. 2024 року, він їхав з заправки де зустрів ОСОБА_3 з батьком який попросив підвезти, керуючи автомобілем INFINITI Q50 державний номерний знак НОМЕР_1 , він не вибрав безпечної швидкості руху виїхав на зустрічну смугу руху автомобіля і не впорався з його керуванням, в результаті чого допустив зіткнення транспортного засобу з транспортним засобом «Форд Фокус» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 на місце пригоди приїхали працівники поліції оглянули місце пригоди та склали протокол, після чого відпустили. Він повернувся додому випив пляшку пива та ліг спати. Вночі до нього додому приїхали працівники поліції, котрі відвезли його до лікарні де він пройшов мед огляд на стан алкогольного сп`яніння і його також відпустили. 06 травня 2024 року його викликали до відділку поліції де склали протокол за ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надав покази згідно яких 04.05.2024 року вечері він з батьком зустріли ОСОБА_1 який запропонував їх підвезти, зупинились біля магазину «Сімейний» ОСОБА_4 говорив по телефону, коли стали виїжджати зіткнулися з автомобілем, яке рухалось на зустріч. Зупинившись водії вийшли, викликали поліцію, яка приїхавши на місце пригоди оформили якісь документи та поїхали, після чого вони розійшлись по домам. ОСОБА_3 також пояснив, що він був тверезим, ОСОБА_5 також був тверезий, працівники поліції при складанні документів не пропонували водіям пройти мед огляд на стан сп`яніння. Після складання протоколу всіх відпустили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за які передбачена ст.124 КУпАП, яка, крім повного її визнання, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджується ще й: 1) даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №754564 складеного 06 травня 2024 року, поліцейським СРПП ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Курочкіним Є.В. у відповідності до вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 за №1408/27853; 2) рапортом помічника чергового ВП№2 Нікопольського РУП ГУНПв Дніпропетровській області Ільченко Я.М. від 05.05.2024 року 3) схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, складеної 04 травня 2024 капітаном поліції А.Коноваловим. та підписаною учасниками пригоди; 5) письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 пояснили обставини вчинення дорожньо транспортної пригоди та зазначили, що заподіяна матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, претензій не мають.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ст.124КУпАП як порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом Рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть лише фактичні дані, одержані відповідно до вимог чинного законодавства України, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до пункту п`ятого Рішення Конституційного Суду України №1-рп/19 від 26 лютого 2019 року презумпція невинуватості є важливою гарантією дотримання прав особи та обов`язковою складовою справедливого судового розгляду. Конституційний Суд України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з пунктом 2 статті 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Відповідно до практики ЄСПЛ принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 р., пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» від 23.07.2002 р.).

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справи "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року, «Шмауцер проти Австрії» від 23 жовтня.1995 року, «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункти 17, 21 рішення "Надточій проти України").

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 7, 251, 252, 280 КУпАП та ст.ст. 85, 86 КПК України в поєднанні із вказаною вище позицією Конституційного суду України, викладеною у рішенні № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, а також практикою ЄСПЛ, що за правилами, визначеними ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" має враховуватися судом як джерело права, можна зробити висновок, що у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності належними вважаються докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність передбачених ст. 280 КУпАП обставин, які підлягають доказуванню у справі, а також інших обставин, які мають значення для справи, та прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

В той же час допустимим визнається доказ, якщо він отриманий суб`єктом, уповноваженим на це законодавством із належного джерела та з додержанням належної процедури отримання, тобто дотримання процесуального порядку їх збирання та закріплення відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема КУпАП.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами, визначеними відповідними нормами КУпАП, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно cт.cт.254-256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею КУпАП, є джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків та потерпілих якщо вони є; пояснення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення має відбуватися виключно в межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

З оглядна те, що судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення має відбуватися виключно в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, в якій уповноваженою на те особою зазначаються всі ознаки складу адміністративного правопорушення та обставини його вчинення, перекваліфіковувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно відшукувати докази винуватості такої особи.

У справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 1 статі 256 КУпАП закріплені вимоги, згідно яких у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно пункту 9 розділу ІІ Іструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» зазначається суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

В силу ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським на місці у присутності двох свідків. І лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду, або ж незгоди з його результатами, огляд проводиться у закладах охорони здоров`я. Про це ж йдеться і у п. п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735.

Пунктом 8 згаданої Інструкції регламентовано обов`язкове проведення огляду на стан сп`яніння учасників дорожньо-транспортної пригоди у закладі охорони здоров`я лише у тому випадку, якщо внаслідок такої пригоди є особи, що загинули або травмовані.

З пояснень ОСОБА_1 , а також з матеріалів справи вбачається, що інспектором на місці огляд водія ОСОБА_1 у встановленому порядку не проводився, проведення такого огляду водію запропоновано не було, а одразу ж здійснено заходів для проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я. При цьому, два свідки, як це вимагається, інспектором не залучались, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані.

Враховуючи ту встановлену судом обставину, що внаслідок ДТП, скоєного водієм ОСОБА_1 відсутні особи, котрі загинули або травмовані, має місце грубе порушення інспектором при оформленні даних матеріалів про керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння встановленого порядку проведення необхідного огляду на стан сп`яніння. Інспектору слід було керуватись положеннями ст. 266 КУпАП та пунктами 6,7 Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а не виходити з того, що мав місце факт дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, до такої процедури не залучені свідки.

З огляду на вказане, суд критично оцінює наявний у матеріалах справи Акт № 50 від 05.05.2024 року медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - в силу порушення встановленої законом процедури проведення огляду на стан сп`яніння, допущеної поліцейським у даному випадку.

Таким чином, має місце факт невизнання ОСОБА_1 своєї вини у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а свідки, котрі б були присутні і могли підтвердити результати проведеного огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння, а також його відмови від проходження такого огляду на місці, відсутні, поліцейським не залучались. Відсутні також докази відеофіксації самого правопорушення, як і відмови ОСОБА_1 , від огляду на стан сп`яніння на місці. У свою чергу, згаданий вище Акт № 50 від 05.05.2024 року огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння у медичній установі, при викладених обставинах, є передчасним. Сам-же поліцейський, як уповноважена особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у судове засідання на виклик суду для дачі пояснень не з`явився.

З огляду на усе вищевказане, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у даній справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та вказаної Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вже зазначалося, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №754546, складеного о 13 годині 10 хвилин 06 травня 2024 року поліцейським СРПП ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Курочкіним Є.В., вбачається, що водій ОСОБА_1 04 травня 2024 року о 22 годині 15 хвилин керував транспортним засобом INFINITI Q50 н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтвердився висновком , чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, з огляду на з`ясовані судом під час судового розгляду фактичні обставини справи, викладена у відповідній графі протоколу суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 130 КУпАП, а обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом о 22 годині 15 хвилин 04 травня 2024 року в стані алкогольного сп`яніння, які, нібито, установлено вже після складання поліцейським протоколу, взагалі є порушенням процедури складання даного протоколу, і такі обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Згідно вимог ст.ст.9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, суддя дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, належними та допустимими доказами, а тому, згідно імперативних вимог п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАпП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, суд зазначає наступне.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення суд визнає щире розкаяння винного, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні.

При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП України, суддя керується правиламист.33-35 КУпАП України і враховуючи дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та обставини скоєння правопорушення, суд накладає на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП України.

Застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Як передбачено ст. 40-1 КУпАП України судовий збір упровадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.. 124, 130, 247, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп..

Банківські реквізити для сплати штрафу: призначення платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; Серія ААД та №256969; отримувач коштів - ГУК Дніпропетровській області /Дн-ка об/ 21081300; код отримувача- ЄДРПОУ: 37988155; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); номер рахунку- UA 0004001; код класифікації доходів бюджету- 21081300; «ОО» Без деталізації за відомчою ознакою.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України, судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Банківські реквізити для сплати судового збору: призначення платежу: судовий збір по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення з вказівкою прізвища, ім`я та по-батькові, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/ м. Київ /22030106, код отримувача- (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача- Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача- UA 0026001, код класифікації доходів бюджету- 22030106.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш