Справа № 454/801/24 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 33/811/428/24 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Ставшого В.О. на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сокальського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 28.02.2024 о 15:40 год. під час виконання обов`язків військової служи на місці тимчасового розташування прикордонного загону був виявленим в стані алкогольного сп`яніння.

На постанову судді захисник Ставший В.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Звертає увагу на те. що суддею не враховано те, що ОСОБА_1 при складанні протоколу у письмовій формі зазначав про необхідність отримання правової допомоги, що не було враховано ні під час складання протоколу, ні під час розгляду справи.

Також під час допиту свідків судом, двоє свідків перебували у залі, чули пояснення один одного, що вважає порушенням ст. 272 КУпАП.

Вважає, що матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Зазначає, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд, більше того у матеріалах справи відсутні відповідні докази, також відсутнє і направлення на огляд і на такий огляд він не скеровувався, як того вимагає Інструкція.

Наголошує, що огляд візуально було проведено черговим лікарем частини, який не проходив відповідної тематичної підготовки, що вказує на те, що огляд було здійснено не уповноваженою особою, і такий базується лише на припущеннях.

Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відсутня об`єктивна сторона, зокрема відсутній факт доведеності результатів медичного огляду, та/або відмови від медичного огляду, та відсутня суб`єктивна сторона (вина у формі умислу), оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник Ставший В.О. у судове засідання апеляційного суду не прибули.

Від захисника Ставшого В.О. на адресу апеляційного суду надійшло клопотання, у якому останній просить розгляд справи проводити без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, з 24 лютого 2022року в Україні ведений воєнний стан, який неодноразово був продовженим та діє й на сьогоднішній день.

Відповідно до ст.1 6, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно з ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, серед іншого, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Частиною 1 статті 266-1 КУпАП визначено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Аналіз зібраних у справі доказів дає підстави вважати, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.ст. 245,251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Так, відповідно до положень частини першої ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення СхРУ № 119935 від 29 лютого 2024 року за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (а.с. 1);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що 28.02.2024 вони були присутні при виявленні солдата ОСОБА_1 у місці дислокації підрозділу населеного пункту Великі Мости (в/ч НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з ротової порожнини, погана орієнтація, нечітке мовлення, висловлювався негативно на зауваження не реагував. ОСОБА_1 від надання пояснень та подальшого проходження медичного огляду відмовився (а.с. 4-5) Аналогічні показання свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали в судовому засіданні суду першої інстанції.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , перебуваючи на території місця тимчасового розташування НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) був виявлений під час виконання обов`язків військової служби з ознаками алкогольного сп`яніння (нечітка мова, характерний запах з ротової порожнини, порушена координація рухів). Від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Апеляційний суд відкидає твердження захисника про те, що огляд ОСОБА_1 був проведений неуповноваженою особою, та, що такий базується лише на припущеннях, оскільки згідно з протоколом ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду у присутності двох свідків.

При цьому слід звернути увагу, що відповідальність за ст. 172-20 КУпАП настає і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується як письмовими показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , так і їх показаннями, наданими під час допиту у суді першої інстанції,

Також є безпідставними та не заслуговують уваги твердження апелянта про те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , є зацікавленими особами, а їх показання є неправдивими, оскільки свідки попереджались про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, та під час допиту в суді першої інстанції були приведені до присяги, а в свою чергу стороною захисту не надано належних доказів про причини вказаними свідками оговорити ОСОБА_1 . Показання вказаних свідків також узгоджуються з іншими доказами у справі.

На переконання апеляційного суду не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не забезпечено права на захист, про що він зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до вимог КУпАП участь захисника на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення є необов`язковою.

Згідно з ч. 3 ст. 271 КУпАП, якщо особа є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, у розгляді справи про адміністративне правопорушення може брати участь адвокат, який призначений Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Разом з тим, ОСОБА_1 у суді першої інстанції не заявляв жодних клопотань про необхідність залучення йому захисника, за умови

, що він є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу. Також ОСОБА_1 не залучив захисника самостійно.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та строків визначених ст. 38 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 04 березня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах