КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 756/2381/24

номер провадження: 33/824/6047/2024

Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн 60 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року та скасувати її, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом та підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Огнєв Т.Є. в інтересах ОСОБА_1 29 червня 2024 року вже подавав апеляційну скаргу, яка постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року залишена без задоволення, а постанова судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року - без змін. Таким чином, відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді першої інстанції та постанова апеляційного суду набрали законної сили. При цьому, відповідно до вимог ч.10 ст.294 КУпАП постанова апеляційного суду набрала законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Однак, на дивлячись на вищезазначені вимоги закону, з матеріалів справи вбачається, що 22 жовтня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшли матеріали справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП разом з апеляційною скаргою, яку ОСОБА_1 особисто підписав та подав до суду першої інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року повернуто особі, що її подала, оскільки ним через свого захисника - адвоката Огнєва Т.Є. вже було реалізовано своє право на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року і чинним КУпАП не передбачено повторність розгляду апеляційної скарги, яка вже була предметом розгляду та за результатами якої було винесено постанову.

03 грудня 2024 року ОСОБА_1 знову звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року, і така апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, зважаючи на те, що ОСОБА_1 через свого захисника - адвоката Огнєва Т.Є. вже реалізував своє право на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року, за результатами розгляду якої Київським апеляційним судом ухвалено остаточну постанову про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді першої інстанції - без змін. При цьому, повторне оскарження постанови судді першої інстанції, яка вже набрала законної сили після її перегляду судом апеляційної інстанції, нормами КУпАП не передбачено.

Такий висновок апеляційного суду повністю кореспондується із рішенням Конституційного Суду України від 21 липня 2021 року №5-рп(ІІ)/2021, де Конституційний Суд України вказав, що КУпАП передбачає апеляційний перегляд, у разі оскарження, постанови судді у справах про адміністративне правопорушення, в рамках чого можливим є як розгляд суті справи, так і виправлення допущених судом нижчої інстанції процесуальних помилок, тобто забезпечення перевірки як законності застосування адміністративних санкцій (стягнень), так і суті справи, що забезпечує право на апеляційний перегляд справ про адміністративні правопорушення. Таке нормативне регулювання забезпечує право особи на судовий розгляд її справи суддею суду першої інстанції та на повний перегляд цих справ судом апеляційної інстанції, а припис ч.10 ст.294 КУпАП щодо остаточності судового рішення апеляційного суду не призводить до порушення такої засади судочинства, як забезпечення у визначених законом випадках права на судовий захист, а отже, цей припис узгоджується з принципом «верховенства права» (правовладдя) (п.2.5).

Положеннями Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року та п.40 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов пороти України» від 03 квітня 2008 року, визначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п.1 ст.6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового його вирішення.

Положення ч.2 ст.7, ч.3 ст.8 КУпАП регламентують, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 не може бути предметом повторного апеляційного перегляду та має бути повернута. При цьому, повторне звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року, яка постановою Київського апеляційного суду вже була повернута ОСОБА_1 , свідчить про зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами.

Оскільки законодавством не передбачено подача двох або більше ідентичних апеляційних скарг від однієї і тієї ж особи, які містять однакові доводи та межі апеляційного оскарження на одне і теж судове рішення, апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2024 року, повернути особі, яка її подала - ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.М. Верланов