Провадження № 3/127/4211/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2024 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, яка має двох неповнолітніх дітей, громадянки України, до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ухилилася від виховання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідк чого він порушує загальноприйняті правила навчального процесу, а саме б`ється, висловлюється нецензурною лайкою, а також пересилає картинки нецензурого характеру.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Сина виховує належним чином, слідкує за його навчанням, здійснює належний догляд за дитиною та займається вихованням дитини. Не погоджується з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення. Син протягом 2024 навчального року навчався в 7-А класі КЗ «Вінницький ліцей №23», де останні два роки зазнав цькувань своїх однокласників, приходив додому в забрудненому одязі, з брудними та зламаними речами, скаржився на псування свого одягу та речей однокласниками, на висміювання його останніми, підбурювання однокласниками псувати його речі, насміхань однокласників, розсилання ними від його імені смс з різними нецензурними картинками та словами, що травмувало психічне здоров`я її сина. Вона неодноразово зверталася до класного керівника та до адміністрації школи з метою вплинути на нездорову психологічну атмосферу, що виникла між учнями в класі, просила сприяти у вирішенні конфлікту між дітьми із залученням педагогів та психолога намагалася поспілкуватися з батьками дітей - учасників конфлікту. Внаслідок чергових моральних знущань над сином з боку однокласників, звернулася до адміністрації школи щодо вчинення булінгу відносно її сина, однак через брак доказів комісія не змогла прийняти рішення про підтвердження факту булінгу відносно її сина. Натомість, почали звинувачувати її сина у розсиланні непристойних картинок, надавши скрін-шоти (вирізки) з листування без підтвердження приналежності засобу зв`язку, з якого велося листування, її сину та в бійці, надавши уривки з відео, які б виставляли її сина у невигідному становищі. Вважає, що протокол щодо неї складено безпідставно, оскільки вона вживає всі можливі заходи для належного виховання сина. Дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, не вчиняла. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Просила провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. В протоколі про адміністративне правопорушення, не вказано, в яких саме діях ОСОБА_1 виявилось ухилення від виконання її батьківських обов`язків або їх неналежне виконання. Крім того, ОСОБА_1 не погоджується з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з такого. Син ОСОБА_1 протягом 2024 навчального року навчався в 7-А класі КЗ «Вінницький ліцей №23», де останні два роки зазнав цькувань своїх однокласників, приходив додому в забрудненому одязі, з брудними та зламаними речами, скаржився на псування свого одягу та речей однокласниками, на висміювання його тілобудови останніми, підбурювання однокласниками псувати його речі, на неприйняття його в шкільному колективі внаслідок насміхань однокласників, розсилання ними від його імені смс з різними нецензурними картинками та словами та постійні висміювання його в чатах груп однокласників, що травмувало психічне здоров`я її сина. ОСОБА_1 неодноразово зверталася до класного керівника та до адміністрації школи з метою вплинути на нездорову психологічну атмосферу, що виникла між учнями в класі, просила сприяти у вирішенні конфлікту між дітьми із залученням педагогів та психолога намагалася поспілкуватися з батьками дітей - учасників конфлікту. Вона постійно виховувала свого сина, погодилася на відвідування сином шкільного психолога. Внаслідок чергових моральних знущань над сином з боку однокласників, ОСОБА_1 звернулася до адміністрації школи щодо вчинення булінгу відносно її сина, однак через брак доказів комісія не змогла прийняти рішення про підтвердження факту булінгу відносно її сина. Натомість, почали звинувачувати її сина у розсиланні непристойних картинок, надавши скрін-шоти (вирізки) з листування без підтвердження приналежності засобу зв`язку, з якого велося листування, її сину та в бійці, надавши уривки з відео, які б виставляли її сина у невигідному становищі. ОСОБА_1 отримано в КЗ «Вінницький ліцей №23» характеристику на свого сина, згідно якої: "... мати, ОСОБА_4 , цікавиться навчанням та вихованням дитини. Здійснює регулярний контроль за сином, його поведінкою, колом спілкування дитини, виконанням домашніх завдань. Систематично спілкується з класним керівником і відвідує батьківські збори. Робить усі необхідні дії, щоб вирішити конфлікт між дітьми за участю педагогів та психолога. Реагує на звернення вчителів, адекватно реагує на зауваження, має вплив на дитину, що свідчить про соціально свідому поведінку матері.", що спростовує викладену в протоколі про адміністративне правопорушення інформацію щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого сина. Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи та фото не можуть свідчити про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП в діях ОСОБА_1 . Як вбачається з відеозапису в папці з файлами «Слободяник» - файл «ІМС_0635» зафіксована штовханина між хлопцями ( ОСОБА_5 та однокласник) на перерві, з відео вбачається, що ОСОБА_5 намагається захистити себе, не спричиняє побоїв чи мордувань однокласнику, який є значно вищим за нього і очевидно має фізичну перевагу, адже під час подій сміється з того, що відбувається; натомість, ОСОБА_5 , не витримавши постійних моральних знущань, запитує однокласника навіщо той «це робить» - тобто навіщо той так вчиняє; на відеозаписі файл «ІМО_5815» зафіксовано, що однокласник облив водою штани ОСОБА_6 , зафіксовано події в класі під час шкільної перерви. Крім того, дані відеозаписи і відносини ОСОБА_6 з даним однокласником не були предметом розгляду комісії 23.04.2024; на відеозаписі файл «ІМО_5825» зафіксована штовханина між однокласниками ОСОБА_7 та однокласником, який умисно забруднив рюкзак ОСОБА_8 . Разом з тим, наданий вирізаний уривок з відео, не може бути належним доказом, оскільки не містить фіксації усіх подій. Надані скрін-шоти (вирізки) з листування не належать ОСОБА_9 , та процесуальне оформлення цих доказів не дає змоги ідентифікувати відправника без підтвердження приналежності засобу зв`язку, з якого велося листування, а тому не може бути взято до уваги в якості доказу. Вважає, що протокол щодо ОСОБА_1 складено безпідставно, оскільки вона вживає всі можливі заходи для належного виховання сина. Дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, не вчиняла. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Просила провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до положень ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ухилилася від виховання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідк чого він порушує загальноприйняті правила навчального процесу, а саме б`ється, висловлюється нецензурною лайкою, а також пересилає картинки нецензурого характеру.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені місце і час вчинення адміністративного правопорушення, що є порушенням вимог ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні з досліджених судом доказів, ОСОБА_1 не ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього сина. Сина виховує належним чином, слідкує за його навчанням, здійснює належний догляд за дитиною та займається вихованням дитини. Неодноразово зверталася до класного керівника та до адміністрації школи з метою вплинути на нездорову психологічну атмосферу, що виникла між учнями в класі, просила сприяти у вирішенні конфлікту між дітьми та булінгу відносно її сина.

Враховуючи обставини справи, дослідивши надані до суду докази, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме, ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суду не надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, як це визначено в ст. 9 КУпАП, а саме, протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не здобуто таких доказів і під час судового розгляду справи.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, та дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тому провадження в справі слід закрити.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя