ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2024 Справа №607/4176/24 Провадження №3/607/2308/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, яка надійшла з Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше притягувався до адміністративної відповідальності 29.11.2023 за ч. 2 ст. 182 КУпАП,

за ч. 2 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2024 о 03 год 45 хв, ОСОБА_1 , якого протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення ч. 2 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , порушив тишу в нічну пору доби, а саме, кидав важкі предмети по підлозі, чим порушив вимоги ст. 24 Закону України Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Також 10.02.2024 о 04 год 00 хв, ОСОБА_1 , якого протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення ч. 2 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , порушив тишу в нічну пору доби, а саме, кидав важкі предмети по підлозі, чим порушив вимоги ст. 24 Закону України Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 182 КУпАП.

Крім того, 08.02.2024 о 02 год 15 хв, ОСОБА_1 , якого протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення ч. 2 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , порушив тишу в нічну пору доби, а саме, кидав тяжкі предмети на підлогу, чим порушив вимоги ст. 24 Закону України Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 182 КУпАП.

Також 09.02.2024 о 02 год 06 хв, ОСОБА_1 , якого протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення ч. 2 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , порушив тишу в нічну пору доби, а саме, кидав тяжкі предмети на підлогу, чим порушив вимоги ст. 24 Закону України Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 182 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак про місце, дату та час розгляду даної справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без його участі не подав.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ч. 2 ст. 182 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані з порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місця, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Відповідно до статті 24 Закону України Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані: здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення та зниження шуму до рівнів, установлених санітарними нормами; забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площадках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами; вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, в таких приміщеннях і на таких територіях (захищені об`єкти): 1) жилих будинків і прибудинкових територіях; 2) лікувальних, санаторно-курортних закладів, будинків-інтернатів, закладів освіти, культури; 3) готелів і гуртожитків; 4) розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інших будівель і споруд, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків. Шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби. У нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об`єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даних адміністративних правопорушень доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколах про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД № 311745, 311746, 366936, 366935 від 20.02.2024, де викладені обставини вчинення ним адміністративних правопорушень; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 19.02.2024; постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2023 у справі № 607/22344/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень за ч. 2 ст. 182 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 510 грн.

Інших доказів та доводів, які б спростовували вищевказані дані та обставини про вчинені адміністративні правопорушення, при розгляді справи не встановлено.

За даних обставин, суд вважає, що в діяннях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 182 КУпАП, порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місця, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Згідно ст. 23 КУПАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При обранні адміністративного стягнення, суд виходить з вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд дійшов висновку, що до порушника слід застосувати стягнення у виді штрафу, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також, буде достатнім для запобігання вчиненню ним нових правопорушень в майбутньому і необхідним для досягнення мети адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума прожиткового мінімуму на 2024 рік, встановлена ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 р. № 3460-IX, і становить для працездатних осіб 3028,00 грн.

Отже, слід стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 9, 23, 33, 34, 36, 40-1, ч. 2 ст. 182, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн (п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020,00 грн (одна тисяча двадцять гривень 00 копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя О. М. Вийванко