ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/733/24Головуючий у 1-й інстанції Запорожець Л.М.
Провадження № 33/817/475/24 Доповідач - Ваврів І.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 30 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.164 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в користь держави в розмірі 17 000 грн.

Як визнав суд, при проведенні перевірки, де реалізовував товари громадянин ОСОБА_1 , останній здійснював реалізацію взуття через мережу Інтернет без державної реєстрації суб`єктом господарювання та отримання дозволу на провадження виду господарської діяльності, чим порушив п. 65.1, п. 65.2 Податкового кодексу України.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, зазначає, що описані у протоколі про адміністративне правопорушення дії з його боку не мали місця; відсутні будь-які докази порушення порядку провадження господарської діяльності, зокрема, не вказано жодних відомостей про особу, яка придбала у нього товар, а відтак, вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу, що посадовою особою Головного управління ДПС у Тернопільській області не долучені докази того, що ОСОБА_1 зареєстрований, як суб`єкт підприємницької діяльність та не отримував ліцензії чи ліцензійної картки на здійснення певної господарської діяльності.

Крім цього, зазначає, що відсутні будь-які пояснення понятих та очевидців з приводу здійснення ним господарської діяльності, матеріали відеофіксації порушення, які б могли підтвердити факт порушення.

Стверджує, що матеріалах справи відсутні ознаки систематичності вчинення даного правопорушення.

Таким чином, апелянт переконаний, що у суду відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які підтвердження того, що він займається господарською діяльністю з продажу товарів через мережу інтернет.

Просить скасувати постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 30 квітня 2024 року та закрити провадження у справі.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з мотивів пропуску цього строку з поважаних причин, так як повний текст оскаржуваної постанови він не отримував.

Особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 повідомлявся апеляційним судом про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про наявність поважних причин своєї неявки.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, виходячи з наступного.

За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 участі у розгляді справи судом першої інстанції не приймав; відомості про отримання ними копії судового рішення поштовим відправленням відсутні.

Апеляційну скаргу подано 29 травня 2024 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, як визначено ст.245 КупАП, є своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

За змістом ч. 1 ст.164 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ст.42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №2 Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Згідно зі ст.20 ч.1 Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності від 02.03.2015 року №222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Оскільки норма ст.164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково повинна бути вказівка на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку Закону України Про ліцензування видів господарської діяльності від 02.03.2015 року №222-VIII.

Як слідує із змісту протоколу №315-19-00-24-05 від 15 березня 2024 року, в ньому зазначено лише, що ОСОБА_1 здійснював реалізацію взуття через мережу Інтернет без державної реєстрації суб`єктом господарювання та отримання дозволу на провадження виду господарської діяльності, чим порушив п. 65.1, п. 65.2 Податкового кодексу України. Проте, відповідні норми закону, що регулюють заняття господарською діяльністю з реалізації товарів, які саме порушив ОСОБА_1 і у чому це виразилося, в протоколі не вказано.

Окрім того, в протоколі не конкретизовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, оскільки не зазначено яким чином ОСОБА_1 , здійснював реалізацію взуття; не відображена систематичність його дій по здійсненню господарської діяльності, що є обов`язковою ознакою вищевказаного адміністративного правопорушення, а також відсутня інформація щодо оплати його діяльності чи вилучення грошових коштів, одержаних внаслідок вчинення правопорушення, що унеможливлює ідентифікувати його дії як здійснення господарської діяльності та встановити мету суб`єкта господарювання щодо отримання прибутку.

При цьому, для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП слід обов`язково встановити, чи здійснювалась ним господарська діяльність, яка підлягає державній реєстрації. Також в матеріалах справи, як і у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні докази на підтвердження факту того, що дії ОСОБА_1 мають систематичний характер, а також відсутня інформація щодо оплати реалізованих ним товарів, що унеможливлює встановити мету суб`єкта господарювання щодо отримання прибутку. Тому, даний протокол про адміністративне правопорушення, на який суд першої інстанції зіслався як на доказ вини ОСОБА_1 , не може вважатися доказом в контексті положень ст.251 КУпАП.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, за якою його Чортківським районним судом Тернопільської області притягнуто до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. За таких обставин, провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Чортківського районного суду Тернопільської області від 30 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 30 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя