Справа № 930/1024/24
Провадження №3/930/405/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2024 року м.Немирів

Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Войницька Т.Є., за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Головенка Євгена Васильовича, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №134753 від 02.04.2024, водій ОСОБА_1 , 02.04.2024 року о 10 год. 50 хв. в м. Немирів, вул. Соборна, 123, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 , виконував маневр повороту ліворуч, не впевнившись в безпеці даного маневру, спровокував водія попутного напрямку, який в цей час виконував маневр випередження на ДТП.

Як зазначено в протоколі ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 в, 10.11 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, суду пояснив, що 02.04.2022 близько 11:00 год. в м. Немирів на зупинці громадського транспорту, розташованій по вул. Соборній, 123, взяв пасажирку. Мав намір заїхати в провулок з лівої сторони, щоб здійснити розворот, ввімкнувши лівий покажчик повороту та пропустивши транспорт, від`їхав від зупинки та, доїхавши до середини дороги, почав повертати ліворуч. У цей час відчув удар в ліву сторону автомобіля. Вважає, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки завчасно ввімкнув покажчик повороту та здійснював поворот на ділянці дороги, на якій ні розміткою, ні дорожніми знаками не заборонено цього робити. Вважає, що ДТП сталася через неуважність водія автомобіля «Рено».

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 02.04.2024 рухався на автомобілі «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Соборна у м. Немирів. З правої сторони дороги побачив автомобіль «ВАЗ 2103», водій якого здійснював висадку пасажира. Він мав намір об`їхати вказаний автомобіль, як це зробив водій авто, який їхав попереду, проте не зміг, оскільки водій ВАЗ 2103 швидко повернув ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 02.04.2024 разом з ОСОБА_2 на автомобілі «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 поїхали у м. Немирів за запчастинами. Феклістов їхав не швидко, приблизно 50-60 км/год. Проїжджаючи по вул. Соборній, побачив автомобіля ВАЗ 2103, який зупинився та взяв пасажира. Згодом, трохи від`їхавши від зупинки та знову включивши лівий покажчик повороту, автомобіль ВАЗ 2103 різко «взяв на розворот», після чого відбулося зіткнення автомобіля «Рено» із лівою частиною автомобіля «ВАЗ 2103». Після зіткнення автомобіль відкинуло вліво та внаслідок удару об бордюр у нього відпали колеса, однак автомобіль продовжив рух по інерції і зачепив ще кілька дерев.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди та свідка, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно доч.1ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція сформульованих в ст. 124 КУпАП норм є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до Правил дорожнього руху України.

У даному випадку працівники поліції дійшли висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 в, 10.11 Правил дорожнього руху, про що зазначили у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №134753 від 02.04.2024.

Таким чином, розглядаючи вказану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.п. 2.3 в, 10.11 ПДР України, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Згідно з п. 2.3 в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до п. 10.11 ПДР України у разі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Отже, встановлені судом фактичні обставини справи не відповідають порушенню вимог п.п. 2.3 в, п. 10.11 ПДР України, а кваліфікація дій за вказаними пунктами ПДР України є неправильною.

Відповідно до ст. 251, 254 КУпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та у відповідності до зазначених в ньому обставин.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення відповідно до вимог КУпАП. При цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конктретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, виходячи з загальних засад судочинства, визначених у ст. 129 Конституції України.

Таким чином особа, яка склала протокол за ст. 124 КУпАП, незважаючи на бланкетну норму закону та всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, як встановлено судом, вказала пункти ПДР, які не відповідають фактичним обставинам, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

За таких обставин суд визнає протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

У судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_1 порушено п. п.2.3 в, п. 10.11 ПДР України, а тому, враховуючи, що суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, суд ввважає, що провадження по справі підлягає закриттю за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту статті 62 Конституції України вбачається, що ніхто не може бути підданий покаранню інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 247 ч. 1 п.1, 268, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.Є.Войницька