Справа № 296/2571/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Дідоренко А.Е., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Єсіна П.С., розглянувши протокол серії ААД №694934, що надійшов з Управління патрульної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №694934 ОСОБА_1 05 березня 2024 року о 02 год 07 хв, у м. Житомирі по вул. Київське Шосе, 37, керував т.з. TOYOTA Highlander з д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком № 154 від 05.03.2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не погодився з фабулою протоколу. Надав суду наступні пояснення. 05.03.2024 в м. Житомирі по вул. Київське шосе автомобілем TOYOTA Highlander з д.н.з. НОМЕР_2 не керував. Після зупинки автомобіля працівниками поліції, ОСОБА_1 помінявся з водієм ОСОБА_2 місцями, щоб пришвидшити огляд автомобіля та пояснити працівникам поліції причину руху транспортного засобу під час дії комендантської години, оскільки на той момент мав службове посвідчення працівника поліції, оскільки повертався з м.Києва де виконував службові обов`язки.

Адвокат Єсін П.С. в судовому засіданні просив закрити справу у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки його підзахисний не перебував за кермом автомобіля та не допускав будь-яких порушень. Вказує на те, що працівниками поліції не надано суду жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Відсутні належні докази для встановлення вини ОСОБА_1 . Також звертає увагу суду, що огляд ОСОБА_1 був проведений з порушенням порядку, надав суду диск з відеозаписом зафільмованим одним із пасажирів для долучення до матеріалів справи. Просив допитати як свідків наступних осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_2 повідомив, що він, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на автомобілі TOYOTA Highlander з д.н.з. НОМЕР_2 виїхали з м. Київ в напрямку м. Житомира. За кермом автомобіля перебував він, а ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні з лівого боку. Приблизно о 01:45 в с. Глибочиця Житомирського району на транспортній розв`язці автомобіль Jaguar F-Paсе, рухаючись з великою швидкістю по правій смузі руху створив аварійну ситуацію шляхом різкої зміни смуги руху. Внаслідок таких дій водія автомобіля Jaguar F-Расе, ОСОБА_2 вимушений був екстрено гальмувати. Далі хотів з`ясувати причину такої поведінки водія автомобіля Jaguar F-Pace. ОСОБА_2 наздогнав зазначений автомобіль одразу за транспортною розв`язкою та зупинив його, притиснувши до правого узбіччя проїзної частини дороги, підійшов до автомобіля і постукав у бокове скло водія. Однак водій автомобіля Jaguar F-Pace не вийшов до них і різко почав рух та поїхав у напрямку міста Житомира. Далі, навпроти ресторану «Петроград», свідок знову наздогнав автомобіль Jaguar F-Pace та зупинив його таким же способом. Пасажир ОСОБА_1 з автомобіля ОСОБА_2 вийшов та один підійшов до автомобіля Jaguar F-Pace. Водій автомобіля Jaguar F-Pace представився ОСОБА_5 , вони поспілкувалися. Після чого ОСОБА_1 повернувся до їх автомобіля і вони поїхали далі. Близько 02 год. 00 хв. 05.03.2024 року поблизу будинку за адресою: Київське шосе, 41 в місті Житомирі (автосалон Тойота Стар-Кар) свідок побачив, що на зустрічній смузі руху біля узбіччя дороги стоять 2 автомобілі патрульної поліції, які, помітивши їх 2 автомобілі, одразу розвернулись та увімкнули червоні проблискові маячки, зупиняючи вказані автомобілі. Виконуючи вимогу патрульних поліцейських ОСОБА_2 зупинив автомобіль та вони вирішили помінятись місцями з ОСОБА_6 , оскільки він є працівником поліції та міг показати службове посвідчення працівника поліції для того, щоб їх надовго не затримували. Таким чином, після того, як свідок зупинив автомобіль ОСОБА_1 пересів на місце водія, а він пересів на заднє сидіння по центру, після чого ОСОБА_1 вийшов з автомобіля до працівників поліції, щоб пояснити чого вони рухались під час дії комендантської години. Після того, як ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, через хвилину вийшли з салону автомобіля свідок та ОСОБА_7 . Він побачив близько 6 працівників патрульної поліції котрі пояснювали ОСОБА_1 , що на лінію 102 було повідомлення щодо них та це є причиною зупинки. Надалі, в ході довготривалого спілкування з працівниками патрульної поліції ОСОБА_2 казав працівникам поліції, що саме він був водієм та саме він керував автомобілем під час руху, але працівники патрульної поліції ігнорували його пояснення та поводили себе, на думку свідка, зухвало та упереджено, що виражалось у неправомірній відмові у проведенні медичного огляду на стан сп`яніння саме його, як водія.

Свідок ОСОБА_3 суду надав наступні пояснення. 04.03.2024 орієнтовно опівночі в с.Небелиця їх автомобіль зупинили працівники поліції. Перед цим в с.Глибочиця їх автомобіль TOYOTA Highlander підрізав водій Jaguar F-Pace, створюючи аварійну ситуацію, внаслідок чого водію довелося екстрено гальмувати. Далі були спроби вияснити причину таких дій водія Jaguar F-Pace, та надалі вони поспілкувалися із даним водієм, вирішили питання і прямували в м.Житомир, але біля міста їх зупинили працівники поліції та в подальшому саме на ОСОБА_1 склали протокол. На запитання суду: «Хто перебував за кермом автомобіля», свідок ствердно повідомив, що за кермом TOYOTA Highlander перебував ОСОБА_2 . Також звертає увагу суду, що працівники поліції, на його думку, поводилися упереджено.

Свідок ОСОБА_4 суду повідомив, що він являється водієм автомобіля Jaguar F-Pace, в той день рухався у напрямку міста Житомира, вийшло так, що їхав з перевищенням швидкості й внаслідок різкої зміни смуги руху створив аварійну ситуацію для автомобіля TOYOTA Highlander. Його автомобіль зупинили, притиснувши до узбіччя, до його автомобіля підійшов високого зросту водій. Оскільки, на думку свідка водій поводив себе агресивно, ОСОБА_4 подзвонив на лінію 102. Вже біля м.Житомира на вимогу поліцейських обидва автомобілі зупинилися. У ході спілкування з інспектором поліції, свідку повідомили, що оскільки він звернувся на лінію 102, то потрібно скласти письмову заяву. На запитання суду: «Хто перебував за кермом автомобіля?» ОСОБА_4 повідомив, що «чоловік високого зросту», як потім виявилося що це був ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Слід зазначити, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду як доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Складені процесуальні документи для визнання їх в кожному конкретному випадку доказами по справі повинні бути належними та допустимими.

При цьому, вирішуючи питання щодо винуватості та притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд має перевірити наявність обставин, що виключають притягнення особи до відповідальності.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, матеріали справи містять:

- протокол про адміністративне правопорушення ААД № 694934 від 15.03.2024 року;

- повідомлення про запрошення до підрозділу поліції;

- копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №002597 складена за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- копія заяви водія ОСОБА_4 ;

- письмові пояснення ОСОБА_1 відповідно до яких вину не визнає, зазначає, що не керував зазначеним транспортним засобом;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 13.03.2024 відповідно до яких останній наполягає, що саме він керував ТЗ TOYOTA Highlander з д.н.з. НОМЕР_2 , а пасажирами були ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в ході ситуації, яка склалася на автодорозі від Києва до Житомира (їх автомобіль підрізав водій ТЗ JAGUAR F-Pace) він як водій теж підрізав тричі автомобіль, щоб вияснити причину такої поведінки. Оскільки їх зупинила поліція, знаючи що у ОСОБА_1 є службове посвідчення вирішили помінятися з ним місцями, щоб він міг показати посвідчення і їх довго не затримували. Але в подальшому склалася ситуація, яка більше схожа на упередженість працівників поліції та ігнорування норм КУпАП. ОСОБА_2 у поясненнях наполягає, що саме він керував транспортним засобом, мав усі документи на автомобіль, але працівники поліції ігнорували пояснення. Відмовили йому в проходженні медичного огляду і не відібрали ні в кого із присутніх в автомобілі пояснень.

- медичний висновок щодо результатів медичного огляду № 154 від 05.03.2024 року;

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі й закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У постанові від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а (2-іс/811/3/17) Верховний Суд прийшов висновку, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі.

Таким чином, для притягнення для адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейський мав зафіксувати на боді-камеру безпосередньо рух транспортного засобу, зупинення безпосередньо самим поліцейським транспортного засобу під час руху, і виключно за таких обставин вважається, що особа керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З відеозапису обставин події вбачається, що особа, яка зафіксована на відеозаписі за кермом транспортного засобу, за зовнішнім виглядом та рисами обличчя повністю відрізняється від ОСОБА_1 та безумовно не є ОСОБА_1 , який з`явився в судове засідання та особу якого встановлено згідно з паспортними даними.

У ході перегляду відеозапису фіксації обставин події, ОСОБА_1 пояснив, що на відео водієм є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт Черняхів, письмові пояснення якого долучені до матеріалів справи та усні пояснення ним надані суду безпосередньо під час розгляду справи.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості та те, що в матеріалах даної адміністративної справи та на відеозаписі долученого працівниками поліції до матеріалів справи, відсутні переконливі та неспростовані докази на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути неспростовним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Оскільки технічні засоби відеозапису не містять візуальної інформації про обставини та події, коли складали протокол відносно ОСОБА_1 , такий огляд вважається недійсним.

З огляду на те, що у справі про адміністративне правопорушення уповноваженими посадовими особами УПП в Житомирській області не задокументовано та не доведено належними й допустимими доказами факту порушення чинного законодавства ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що його вина не доведена.

Окрім цього, у матеріалах справи одним із доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зазначено рапорти інспекторів БУПП в Житомирській області від 05.03.2024 року.

У Постанові Верховного Суду від 20.05.2020 p. y справі №524/5741/16-a суд прийшов до висновку, що: рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

У розумінні статті 251 КУпАП (Докази), такий рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закону) визначено вичерпний перелік підстав для зупинки поліцейським транспортного засобу.

Відповідно до ч.3 ст.35 Закону поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

На дослідженому, в судовому засіданні відеозаписі, зафіксовано зупинку транспортного засобу на сидінні водія перебуває ОСОБА_2 і далі інспектори по черзі пояснюють причину зупинки, а саме: вони отримали виклик «Порушення ПДР» за адресою: м. Житомир, Шосе Київське. Заявник ОСОБА_4 повідомив, що водій автомобіля TOYOTA Highlander з д.н.з. НОМЕР_2 порушує правила дорожнього руху, рухається в напрямку міста Житомира зі сторони міста Київа, блокує його автомобіль, перешкоджає руху, ймовірно водій перебуває в стані сп`яніння і вказують особі яка перебуває за кермом, що в них наявний запис з відео реєстратора, що за кермом перебуває саме ОСОБА_1 .

У свою чергу троє осіб, що перебували в ТЗ TOYOTA Highlander повідомили, що в них виник конфлікт з водієм JAGUAR, який підрізав їх авто по трасі та повідомили, що на їх думку саме останній можливо перебуває в стані сп`яніння і виявляють бажання пройти огляд на стан сп`яніння усі троє. Однак у приміщення медичного закладу першим медичний огляд проходив ОСОБА_1 , після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_2 працівниками патрульної поліції було відмовлено в проведенні медичного освідування.

Відповідно до медичного висновку № 154 в графі «Точний час направлення на огляд» зазначено 04 год. 05 хв., але на відео з нагрудних камер поліцейських, наданих суду в цей період часу ніхто з працівників поліції не виписує направлення, всі учасники перебувають на місці зупинки автомобіля та з`ясовують, хто був за кермом. Тобто, правових підстав проведення медичного огляду на стан сп`яніння не було. Таким чином, в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію, затверджену наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, матеріали справи не містять відомостей щодо вручення водію направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, крім того в матеріалах справи відсутній висновок щодо результатів медичного огляду з наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім цього, і у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, проте, в порушення вимог п.3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не зазначено які ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, мав ОСОБА_1 .

Таким чином, протягом судового розгляду встановлено, що належні та допустимі докази які б підтвердили вину ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні відсутні.

Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Cуддя А. Е. Дідоренко