Справа № 570/1705/24
Номер провадження 3/570/970/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року м. Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Рівненській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого водієм і ПП "П`ятигірське", п/в НОМЕР_1 від 30.07.2022 р.,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), в с т а н о в и в:

16 березня 2024 року о 03 год. 24 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп 327 км, що в межах Рівненського району Рівненської області, водій ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (із результатом 1,07 ‰). Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення заперечував. Пояснив, що за вказаних обставин він керував вищевказаним транспортним засобом, виїхавши з АЗС, проте виникла поломка і він зупинився на узбіччі. Коли під`їхали працівники поліції, його автомобіль був у нерухомому стані (не заводився двигун). Працівники поліції з`ясовували, хто був водієм, на що він їм повідомив, що за кермом пербувала інша особа, а не він (не вказавши хто конкретно), оскільки не хотів проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. В подальшому, коли поліцейські на АЗС з`ясували, що саме він (ОСОБА_1 ) виїжджав із вказаної території та керував автомобілем, то він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння біля ТЗ. Також в судовому засіданні висунув версію, що вживав алкогольні напої після завершення керування вищевказаним ТЗ та його зупинки у зв`язку із технічною несправністю, хоча про таку обставину працівникам поліції під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не повідомив. Вважає, що поліцейські не з`ясували в нього згоду із результатом 1,07 ‰ та не повідомили про можливість проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я. Подав письмові пояснення від 12.06.2024 р. та просив закрити провадження по справі із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що дії працівників поліції при оформленні події не відповідають вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З`ясувавши обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно положень пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9а ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 413028 від 16.03.2024 р. (а.с. 1), та підтверджуються відомостями із матеріалів справи. Згідно акту огляду біля ТЗ із використанням технічного приладу Alkotest DRAGER 6820 від 16.03.2024р. та результату тестування (а.с. 3, 4), водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння - 1,07 ‰. Із результатами огляду водій ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом у відповідному акті (а.с. 3). Згідно направлення для проведення медичного огляду на визначення стану сп`яніння взакладі охорони здоров`я від 16.03.2024 р. водій ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився (а.с. 5). Протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, отримував посвідчення водія (а.с. 8).

Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення. Відомості із таких матеріалів також підтверджують вказані обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення. Зокрема, відеофайл clip-2 на доданому диску містить інформацію про спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , як водієм вищевказаного ТЗ, під час якого фактично поведінка, висловлювання та дії останнього, у даному випадку, не спростовують факт керування ним ( ОСОБА_1 ) даним автомобілем за вказаних обставин, а спрямовані на уникнення проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в подальшому зафіксовано проведення огляду водія ( ОСОБА_1 ) на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ, за допомого спеціального технічного приладу Alkotest DRAGER 6820 тарезультат огляду - 1,07 ‰. Водій ОСОБА_1 не заперечував результат огляду біля ТЗ, погодився щодо виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння, та відмовився від проведення медичного огляду на визначення стану сп`яніння взакладі охорони здоров`я.

За порушення інших пунктів ПДР під час керування вказаним автомобілем на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення (а.с. 2).

Поясненя ОСОБА_1 про те, що він вживав алкогольні напої після керування автомобілем, суд вважає такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Дана версія є сумнівною, оскільки із матеріалів справи та відеозапису обставин події підтверджується факт керування ОСОБА_1 вищевказаним автомобілем за вказаних обставин, проходження огляду ОСОБА_1 , як водієм на стан алкогольного сп`яніння, зафіксовано позитивний результат 1,07 ‰, який ОСОБА_1 не заперечував та не повідомляв працівників поліції, що вживав алкоголь після завершення керування транспртним засобом. Пояснення та інші аргументи про невинуватість ОСОБА_1 суд вважає непідтвердженими, необґрунтованими, помилковими. Суд розцінює їх як спосіб захисту, з огляду на обрану позицію, та спрямовані на уникнення особи відповідальності за вчинене правопорушення.

Зазначається, що сама незгода особи із притягненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання правами (див. також спр. ЄСПЛ "Пономарьов проти України від 03.04.2008 р., заява № 3236/03).

Вказані відомості, встановлені з матеріалів справи та інших доказів, досліджених судом, підтверджують те, що ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом. Поліцейські, які виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, визначені відповідною Інструкцією та у відповідності до неї повідомили водія про необхідність проведення відповідного огляду. ОСОБА_1 , як водій ТЗ погодився пройти огляд на місці зупинки ТЗ, де такий огляд і був проведений. За результатами огляду виявлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

У даному випадку суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Враховуючи положення ст.ст. 33, 34 КУпАП, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, враховуючи обставини справи, застсовується адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначення такого стягнення є необхідним для забезпечення вимог ст. 23 КУпАП.

Суд враховує також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Посвідчення водія в ОСОБА_1 не було тимчасово вилучено працівниками поліції в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП (а.с. 1). Відповідно до положень ст. 317-1 КУпАП, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік обраховується з дня набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/ Рiвнен.обл. /21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0017001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 37993783. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA0026001. Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя Таргоній М.В.