Справа № 727/5599/24
Провадження № 3/727/1905/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КпАП України та ч.1 ст. 173-2 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці одночасно надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , які були об`єднанні суддею Слободян Г.М. в одне провадження, а саме:

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП (протокол про вчинення адміністративного правопорушення Серія ВАБ №847279 від 23.05.2024 року) справа №727/5599/24, провадження №3/727/1905/24, що знаходиться в провадженні судді Слободян Г.М.;

за частиною 1 статті 173-2 КУпАП (протокол про вчинення адміністративного правопорушення Серія ВАБ №847280 від 23.05.2024 року) справа №727/5601/24, провадження №3/727/1906/24, що знаходилася в провадженні судді ОСОБА_2 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 червня 2024 року справи о`бєднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер №727/5599/24, провадження №3/727/1905/24.

В ході дослідження матеріалів судом встановлено, що згідно протоколу Серія ВАБ №847279 від 23.05.2024 року, 22.05.2024 року приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , умисно штовхав та вдарив свою матір ОСОБА_3 (тілесних ушкоджень не зазнала, від допомоги ШМД відмовилась), виражався нецензурною лайкою до матері, що проживає разом із ним за однією адресою, а саме АДРЕСА_2 , чим спричинив фізичне та психологічне домашнє насильство.

Згідно протоколу Серія ВАБ №847280 від 23.05.2024 року, 23 травня 2024 року о 03 год. 20 хв., ОСОБА_1 стосовно якого винесено 23.05.2024 року терміновий заборонний припис серії АА №174979 про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, не виконав його.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, відомостей про поважність причин неявки до суду не надав. Тому, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , письмові заперечення від якого до суду не надходили.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року, під домашнім насильством слід вважати будь-які діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство є формою домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Водночас, фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення Серія ВАБ №847279 від 23.05.2024 року та Серія ВАБ №847280 від 23.05.2024 року; терміновим забороннним приписом сосовно кривдника Серії АА №174979 від 23.05.2024 року; письмовою заявою та поясненнями ОСОБА_3 від 23.05.2024 року; протоколом АЗ №186786 від 23.05.2024 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що викладені у протоколах обставини підтверджені, кваліфікація його дій за ч.1 ст. 173-2 КУпАП є обґрунтованими.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, встановлена матеріалами справи, які відповідно до статті 251 КУпАП, є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Доказів, що спростовували б винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, у судовому засіданні не встановлено.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При накладенні адміністративного стягнення, суд, враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь вини, відсутність чи наявність обставин, що обтяжують його відповідальність, та з урахування того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Звертаючи увагу на те, що ОСОБА_1 вже притягувався до адміністративної відповідальності, належних висновків для себе не зробив, суд дійшов до висновку, що з метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є застосування до нього адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, з урахуванням вимог ст.36 КУпАП, а саме накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожне правопорушення окремо.

Згідно ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлені. Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника ступеню її вини, відсутності обставин, які пом`якшують та обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що на неї необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави

Крім того, згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.34, 35, 36, 187, 221, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. в дохід держави.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. в дохід держави.

На підставі ст.36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядкуст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а у разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення.

Суддя Слободян Г.М.