Справа № 191/241/24
Провадження № 3/191/99/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Фізичної особи-підприємця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст.164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2024 року із Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №518415 від 13.01.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164-5 КУпАП, в якому зазначено, що 13.01.2024 року об 11:00 годині в АДРЕСА_1 в приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_1 » гр. ОСОБА_1 зберігала тютюнові вироби без марок акцизного збору та спиртні напої в пляшках без марок акцизного збору, будучи керівником ФОП « ОСОБА_1 ».

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнала та пояснила, що виявлені працівниками поліції тютюнові вироби та алкогольні напої були придбані для її батька і знаходилися в коридорі її будинку, з якого є вхід до магазину. Вказані товари вони повинні були відвезти батькові в село, так як у нього того числа був День народження. Вона вже тривалий час займається підприємницькою діяльністю і ніколи в її магазині не здійснювався продаж товарів без марок акцизного збору.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах матеріалів про адміністративні правопорушення передбачено Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністра МВС України №1376 від 06.11.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941 (далі Інструкції).

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення ч.1 ст.164-5 КУпАП, яка передбачає відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Диспозиція ч.1 ст.164-5 КУпАП передбачає саме зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №518415, який складено 13.01.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164-5 КУпАП, вказано, що 13.01.2024 року об 11:00 годині в АДРЕСА_1 в приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_1 » гр. ОСОБА_1 зберігала тютюнові вироби без марок акцизного збору та спиртні напої в пляшках без марок акцизного збору, будучи керівником ФОП « ОСОБА_1 ».

Згідно протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 13.01.2023 року, в магазині «Магазин-кафетерій», який знаходиться у м. Синельникове, було вилучено один блок сигарет «Kansas», 10 пачок сигарет «Winston», 10 пачок сигарет «Compliment Blue», 8 пачок сигарет марки «Compliment Blue Demi Slims». Також у магазині було вилучено 17 пляшок горілки без марок акцизного податку, прозора пластикова пляшка ємністю 0,5 л із жовтою пробкою.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують саме факт зберігання ОСОБА_1 у магазині ФОП « ОСОБА_1 » 13.01.2024 року алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку, як це передбачає ч.1 ст.164-5 КУпАП.

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, в матеріалах справи відсутні будь-які переконливі та достовірні докази того, що ОСОБА_1 13.01.2024 року об 11:00 годині зберігала у магазині ФОП « ОСОБА_1 » алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку, що виключає подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-5 КУпАП України через відсутність в її діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події та складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 247 п. 1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.164-5 КУпАП закрити, внаслідок відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.І. Окладнікова