Єдиний унікальний номер судової справи 490/2777/24
Номер провадження 33/812/317/24 Головуючий у місцевому суді: Демінська О.І.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Травкіною В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №873855, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 29 березня 2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 29 березня 2024 року близько 12 год. 53 хв. керуючи транспортним засобом автомобілем марки та моделі Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в місті Миколаєві по проспекту Центральному біля будинку №141, був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, перед виконуванням маневру перестроювання ліворуч не впевнився у безпеці свого маневру та допустив зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки та моделі РУТА19, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався ліворуч у попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«б» п.2.3, п.10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій своєї вини не визнає та просить скасувати постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 травня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення не відповідає обставинам справи.

Зазначено, що перед перестроюванням у ліву смугу для руху ОСОБА_1 бачив у дзеркало заднього виду транспортний засіб РУТА19, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався позаду нього в середній смузі для руху та не вмикав сигналу про намір перестроювання у будь-яку іншу смугу для руху. Проте, здійснити маневр перестроювання ОСОБА_1 не встиг, оскільки водій ОСОБА_2 рухався з перевищенням дозволеної швидкості руху, у зв`язку зі чим і сталося бокове зіткнення транспортних засобів. За такого, вважає, що саме водій ОСОБА_2 є винним у вчиненні ДТП, що мала місце 29 березня 2024 року.

Також звернуто увагу на те, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові послався на отримання транспортним засобом РУТА19, реєстраційний номер НОМЕР_2 , механічних ушкоджень, які не підтверджуються матеріалами справи.

У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялися судом шляхом направлення поштою судових повісток, а також телефонограмою ОСОБА_2 , тобто належним чином відповідно до вимог ч.5 ст.294 КУпАП. Про поважні причини неявки апеляційний суд не повідомили.

У відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП неявка особи, яка подала апеляційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутністю в судовому засіданні.

Отже, з урахуванням диспозиції вищевказаної норми та відсутності у законі застережень щодо обов`язків заслуховування думки учасників справи за цими обставинами, та враховуючи, що сторони судом своєчасно сповіщені про місце, дату та час розгляду справи, апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без їх участі.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Стаття 124 КУпАП (в редакції, яка діяла на час вчинення ДТП) передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п.«б» п.2.3, п.10.1 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.п.«б» п.2.3, п.10.1 ПДР, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Зокрема, ч.3 ст.41 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, пп.«б» п.2.3 ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За положеннями вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №873855, який надійшов на розгляд до Центрального районного суду міста Миколаєва і був складений 29 березня 2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 29 березня 2024 року близько 12 год. 53 хв. керуючи транспортним засобом автомобілем марки та моделі Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в місті Миколаєві по проспекту Центральному біля будинку №141, був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, перед виконуванням маневру перестроювання ліворуч не впевнився у безпеці свого маневру та допустив зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки та моделі РУТА19, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався ліворуч у попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«б» п.2.3, п.10.1 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 поліцейським кваліфіковані за ст.124 КУпАП, порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 за №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853.

Так, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також, протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вищевказаний протокол ОСОБА_1 підписав, зазначивши, що винним себе не вважає, а протокол складено некоректно, оскільки швидкість руху транспортного засобу РУТА була понад 80 км/год. Також зазначив, що у схемі ДТП не вказані пошкодження бамперу та переднього колеса автомобіля РУТА.

З наявних у справі матеріалів слідує, що водії вищезазначених транспортних засобів, що зіткнулись, по-різному пояснювали причини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 29 березня 2024 року.

З письмових пояснень водія ОСОБА_1 убачається, що 29 березня 2024 року близько о 12 год. 53 хв. в місті Миколаєві по проспекту Центральному біля будинку №141 керував транспортним засобом, який рухався в середній смузі для руху. Біля вищевказаного будинку з паркувального місця, що біля магазину «Проспект гастроном», виїжджав автомобіль заднім ходом. Позаду автомобіля ОСОБА_1 рухався автомобіль РУТА, маршрутне таксі №16, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Для того, щоб пропустити автомобіль, який виїжджав з паркувального місця, ОСОБА_1 вирішив перестроїтись у крайній лівий ряд та ввімкнув лівий покажчик повороту. Проте, водій автомобіля РУТА не зреагував на вказаний сигнал та також вирішив перестроїтись у крайній лівий ряд, чим спричинив ДТП та завдав його транспортному засобу пошкодження.

З письмових пояснень водія ОСОБА_2 убачається, що 29 березня 2024 року він керував транспортним засобом РУТА 19, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в місті Миколаєві по проспекту Центральному зі сторони вулиці Садової в напрямку вулиці 3 Слобідська в середній смузі для руху зі швидкістю близько 40 км/год. В районі будинку №141 в середній смузі для руху зупинився автомобіль чорного кольору, який пропускав транспортний засіб, що виїжджав з правої сторони по ходу його руху. Під`їхавши до автомобіля, що зупинився, він увімкнув покажчик повороту ліворуч та хотів його об`їхати з лівої сторони. Порівнявшись з вказаним транспортним засобом він відчув удар у праву сторону свого транспортного засобу. В результаті ДТП пасажири його транспортного засобу не постраждали. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано збитки.

До протоколу про адміністративне правопорушення додана схема дорожньо-транспортної події. За даними схеми місця ДТП, де зображена ділянка дороги, на якій сталась ДТП, зафіксовані дані, які дають можливість визначити організацію дорожнього руху на ній. До того ж, в схемі зазначено, що внаслідок ДТП автомобіль марки і моделі Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень, а саме пошкоджено передні ліві двері, ліве крило та дзеркало, передній бампер. Також, автомобіль марки і моделі РУТА19, реєстраційний номер НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень, а саме пошкоджена права сторона.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що схема ДТП містить достатньо відомостей для правильного встановлення механізму ДТП, а графічно позначені в ній транспортні засоби в кінцевому положенні після зіткнення та описані механічні пошкодження транспортних засобів в місцях їх локалізації, переконливо свідчать про те, що в даній дорожній ситуації саме порушення водієм ОСОБА_1 п.10.1 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Дана схема місця ДТП підписана водієм ОСОБА_2 . Натомість, водій ОСОБА_1 від підписання схеми відмовився.

Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 був неуважний при керуванні належним йому автомобілем та порушив ПДР, що призвело до зіткнення транспортних засобів та отримання ними механічних пошкоджень. При цьому, розташування транспортних засобів, яке зафіксоване на схемі ДТП, а також характер пошкоджень транспортних засобів вказують на те, що в діях ОСОБА_1 є порушення п.п.«б» п.2.3 та 10.1 ПДР.

До того ж, апеляційний суд звертає увагу, на те, що намагання особи, яка подала апеляційну скаргу, встановити вину потерпілого ОСОБА_2 у межах розгляду справи про адміністративне правопорушення за протоколом складеним відносно ОСОБА_1 суперечить як положенням ст.ст.280,283 КУпАП, де зазначається про те, що органом, до компетенції якого віднесено розгляд справи встановлюється винність особи, відносно якої складено протокол, так і положенням ст.251 КУпАП, де передбачено збір та дослідження доказів щодо винності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім того, у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення негативного наслідку.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Разом з тим, за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257,279,280 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Отже, апеляційний суд, діючи в межах повноважень на перегляд постанови районного суду, не дає оцінку діям водія ОСОБА_2 , оскільки наявність або відсутність в діях іншого водія порушень Правил дорожнього руху які, як вважає особа, яка подала апеляційну скаргу, призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди - не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції у даній справі.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу з приводу того, що він перед здійсненням маневру увімкнув лівий покажчик повороту, а тому його вини у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди немає, не є слушними, оскільки в будь-якому випадку перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, так як транспортний засіб кваліфікується як джерело підвищеної небезпеки, а також для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

За такого, докази, що наявні в матеріалах справи, переконливо доводять, що невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам пп.«б» п.2.3, п.10.1 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками, а тому ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про недоведеність його винуватості у зазначеному адміністративному правопорушенні не знайшло підтвердження та спростовується матеріалами справи.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що зазначені в постанові суду першої інстанції пошкодження автомобіля РУТА не відповідають доказам, наявним в матеріалах справи, зокрема схемі ДТП, хоча й дійсно знайшли своє підтвердження підчас апеляційного перегляду, проте вони не вплинули на правильність вирішення справи.

Стосовно розгляду справи за відсутністю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, то апеляційний суд виходить з того, що хоча справа про адміністративне правопорушення і розглянута у відсутність ОСОБА_1 , але процесуальні права останнього, в тому числі право на доступ до правосуддя, поновлені шляхом звернення до апеляційного суду.

Інші посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не містять обставин, які не були б з`ясовані судом та могли б потягнути неправильне вирішення справи, а за такого, не впливають на висновки суду, щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною переоцінкою по іншому доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.

Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», §84).

З огляду на зазначене викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином оскаржувана постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова