Справа № 351/2632/23
Провадження № 33/4808/367/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Сегін І.Р.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Потятинника Ю.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Потятинника Ю.Р. на постанову Снятинського районного суду від 23 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн. і позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 23.10.2023р. біля 23.16 год. в смт. Заболотів по вул. Грушевського, Коломийського району керував скутером "Yamaha" без номерів з явними ознаками алкогольного сп`яніння: тремтіння рук, хитка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Потятинник Ю.Р. вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Наводить нормативно-правову базу, яка регулює порядок проходження огляду особи на стан сп`яніння, практику ЄСПЛ. Стверджує, що порядок огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння було порушено, а сам ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння і не керував транспортним засобом коли до нього під`їхали працівники поліції, а просто сидів на скутері із знайомим ОСОБА_2 , не порушуючи ПДР України. Поліцейськими безпідставно обмежено право керування траснопртним засобом у пересуванні і з метою легалізації своїх незаконних дій працівниками поліції було винесено постанову щодо ОСОБА_1 за ст.121-3 ч.1 КУпАП, яка була Коломийським міськрайонним судом від 26.01.2024 року скасована як незаконна. Вказує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права, яим було порушено його право на захист, також ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Ставить під сумнів технічний прилад Драгер 6810, оскільки він не є сертифікованим та таким, що дозволений для використання МОЗ України. Зі змістом складених документів працівниками поліції ОСОБА_1 не було ознайомлено, копію протоколу не було вручено. Ставить під сумнів протокол про адміністративне правопорушення, як доказ вини ОСОБА_1 , оскільки з його змісту незрозуміло за що конкретно ОСОБА_1 визнано винуватим, за п.2.5 ПДР України чи за п.2.9а ПДР України та численні виправлення в ньому. Також вважає, що відеозапис події є неналежним та недопустимим доказом вини. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 за клопотанням його захисника, його участь в апеляційній інстанції не є обов`язкова.

Апеляційний строк у цій справі не порушено.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, пояснення захисника та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 , не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, що підтверджується відеозаписом події. Апеляційний суд розцінює це як істотне порушення прав ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції на місці події або поштою чи прямо в судовому засіданні.

Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника, які підтверджується відеозаписом події про те, що останньому перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і її було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови.

Не всі апеляційні доводи апеляції дають підставу для скасування постанови суду, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Потятинника Ю.Р. задовольнити, постанову Снятинського районного суду від 23 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький