П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/477/24

Провадження №3/377/189/24

26 червня 2024 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, що надійшла з Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом від 06.06.2024 серії ВАВ № 474901, 15 травня 2024 року, о 16 годині 00 хвилин, встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 , яка в силу своїх фізичних та психічних вад не здатна до незалежної життєдіяльності, домашнє насильство, а саме умисні дії економічного характеру, що виразились у залишенні її без піклування та належного забезпечення їжею, позбавлення можливості в отриманні медичної допомоги, що могло завдати шкоди її фізичному та психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином, отримав судову повістку в електронному вигляді на номер телефону 25.06.2024 об 14:27:12, що підтверджується довідкою про доставку SMS повідомлення, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою для розгляду даної справи за правилами статті 268 КУпАП, то справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, вважаю необхідним зробити такий висновок.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Отже, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів, на які потерпілий має передбачене законом право), внаслідок чого могла бути завдана чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений та у неповідомленні уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого перебування в разі винесення такого припису.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині 1 статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

У пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ( далі -Закон України) визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству).

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру ( пункт 17 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

З аналізу вказаних норм вбачається, що домашнє насильство має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, суду надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №474901 від 06 червня 2024 року;

- заяву представника ОСОБА_3 , подану в його інтересах адвокатом Кебкало Т.М., адресовану Відділенню поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, Славутицькому міському центру соціальних служб Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 10.05.2024 про вжиття відповідних заходів для припинення відносно сестри ОСОБА_3 - ОСОБА_2 домашнього насильства та притягнення до адміністративної відповідальності її чоловіка ОСОБА_4 за вчинення домашнього насильства;

- заповнену форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно кривдника ОСОБА_1 та постраждалої особи ОСОБА_2 ;

- акт та висновок оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 15.05.2024 , складений комісією КЗ «Славутицький міський центр соціальних служб» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, за результатами якого призначено відповідального за організацію соціального супроводу;

- рапорт поліцейського офіцера громади СВГ ВП Вишгородського РУП Січка Р.Б. від 06.06.2024, відповідно до якого в ході проведення перевірки за заявою ОСОБА_5 щодо можливого вчинення домашнього насильства економічного характеру щодо його сестри ОСОБА_6 її чоловіком ОСОБА_7 , здійснено виїзд за адресою місця проживання сім`ї Клімпуш: АДРЕСА_1 . По прибуттю на місце події встановлено, що подвір`я захаращене, у будинку безлад та антисанітарія. Під час спілкування з ОСОБА_6 помітно, що в останньої проблеми з короткочасною пам`яттю, так як вона постійно перепитувала хто він такий та для чого прийшов, у зв`язку з чим було залучено співробітників центру соціальних служб міста Славутича і проведено оцінку потреб сім`ї. За результатами перевірки відносно ОСОБА_4 складено протокол за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, так як він залишив без піклування свою дружину ОСОБА_6 , яка не здатна до незалежної життєдіяльності та потребує стороннього догляду і обстеження у лікаря;

- копію паспорта громадянина України № НОМЕР_1 ОСОБА_2 ;

- копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_2 ;

-копію довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 1107090 ОСОБА_2 про встановлення 2 групи інвалідності на строк до 01 серпня 2024 року;

- копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 .

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 15 травня 2024 року, о 16 годині 00 хвилин, встановлено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 , яка в силу своїх фізичних та психічних вад не здатна до незалежної життєдіяльності, домашнє насильство, а саме умисні дії економічного характеру, що виразилися у залишенні її без піклування та належного забезпечення їжею, позбавлення можливості в отриманні медичної допомоги, що могло завдати шкоди її фізичному та психічному здоров`ю.

Проте у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 вказаних у протоколі умисних дій економічного характеру, що виразилися у залишенні дружини без піклування та належного забезпечення їжею, позбавлення можливості в отриманні медичної допомоги.

Матеріали справи також не містять доказів, які свідчать про настання або можливість настання для потерпілої ОСОБА_2 наслідків, зазначених у частині 1 статті 173-2 КУпАП, у виді шкоди її психічному та фізичному здоров`ю.

Додана до протоколу про адміністративне правопорушення копія довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №1107090 відносно ОСОБА_2 про встановлення 2 групи інвалідності на строк до 01 серпня 2024 року за загальним захворюванням містить висновок про те, що вона може працювати в спеціально створених умовах праці.

Натомість належні докази, зокрема медичний висновок про те, що ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, а також про те, що вона в силу своїх фізичних та психічних вад не здатна до незалежної життєдіяльності, у матеріалах справи відсутній.

При цьому, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті поліцейського офіцера громади СВГ ВП Вишгородського РУП висновки про те, що подвір`я будинку, де живуть ОСОБА_8 та її чоловік ОСОБА_9 , захаращено, в будинку безлад та антисанітарія, не можуть бути визнані беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 зазначеного у протоколі діяння та настання для потерпілої наслідків, а тому не є достатніми для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Інші докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, заповнена форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, акт та висновок оцінки потреб сім`ї також не є достатніми для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Водночас, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд позбавляється статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 62 Конституції України відсутність та неповнота доказів трактується на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги, що в судовому засіданні не встановлено належних, допустимих і достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, то провадження у справі необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 279, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Славутицький міський суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. С. Бабич