Справа № 274/3918/24 Провадження № 3/0274/1498/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хоцька Л.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прага, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 291717 від 03.05.2024, ОСОБА_1 20.04.2024 о 09 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав словами брутальної лайки, висловлював слова погроз, що могло заподіяти шкоди її психічному здоров`ю.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що слова брутальної лайки відносно ОСОБА_2 не вживав, та відносно неї не висловлював погроз. Приходив до ОСОБА_2 з метою налагодити стосунки, мав намір забрати належні йому вудки, але не забрав. Забрав телевізор. З потерпілою розлучились, свої речі він забрав, але не всі. До поліції Продажець- ОСОБА_3 звернулась після того, як він звернувся в орган опіки з приводу побиття нею підопічної.

Адвокат Ковальчук А.О. просив закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбувся конфлікт з приводу майна, який супроводжувався нецензурною лайкою Продажець- ОСОБА_3 . При цьому ОСОБА_1 не погрожував потерпілій та не вживав відносно неї нецензурної лайки.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 з лютого 2024, після розлучення, почав постійно навідуватись до неї, нібито забирати свої речі. 20.04.2024 о 09 год. 30 хв. прийшов за вудками. Вона сказала, щоб він їх забрав і більше не приходив. Тоді ОСОБА_1 виявив бажання забрати телевізор, вона винесла йому телевізор. Це його розізлило і він почав погрожувати, що все повалить, розіб`є, обзивав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, це чув зять ОСОБА_4 , в кінці конфлікту прийшов син ОСОБА_5 . Домовленостей, що він прийде за речами не було. Він забрав свої речі ще до того дня. До розлучення вони не проживали разом два роки, ОСОБА_1 приходить постійно безпричинно, вчиняє сварки, обзиває її та дітей.

Свідок ОСОБА_4 , зять Продажець- ОСОБА_3 , допитаний як свідок в судовому засіданні пояснив, що 20.04.2024 до 10:00 до ОСОБА_2 приїхав ОСОБА_1 , він щодня приїздить щось забрати. Продажець- ОСОБА_3 сказала, щоб він забрав свої речі і більше ніколи не приїздив, на що ОСОБА_1 погрожував, що рознесе, поламає все, що він зробив. Він спостерігав за конфліктом перебуваючи на подвір`ї, а пізніше з хати чув конфлікт, не втручався. Нецензурні образи звучали з обох сторін, проте він не чув, щоб ОСОБА_1 погрожував Продажець- ОСОБА_3 фізичною розправою. Звучала нецензурна лайка ОСОБА_1 з приводу майна. Він пропонував тещі викликати поліцію, вона заперечила і звернулась до поліції із заявою самостійно.

Свідок ОСОБА_6 , син Продажець- ОСОБА_3 , допитаний в судовому засіданні як свідок пояснив, що ОСОБА_1 дуже конфліктна людина, і вчиняє сварки з будь-якого приводу, і навіть коли його немає. 20.04.2024 приїхав по вудки, а згодом сказав, що нехай вони залишаються, а він за потреби буде приїздити за ними. Потім пішов за Продажець- ОСОБА_3 , яка виносила йому телевізор на його ж прохання, між ними був конфлікт, деталями якого він не цікавився.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 291717 від 03.05.2024;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.04.2024;

- довідкою від 20.04.2024 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про обставини події.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд при призначенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 173- 2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284, ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Л.М. Хоцька