Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
26.06.2024 394/557/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії № НОМЕР_1 від 11.10.2023 року орган 3525, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

11.06.2024 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшло одразу два протоколи серії ААД № 545343 від 14.05.2024 р. зареєстрованого за №394/557/24, номер провадження 3/394/290/24 та протокол серії ААД № 545344 від 14.05.2024 р. зареєстрованого за №394/558/24, номер провадження 3/394/291/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Постановою судді від 26.06.2024 року вказані адміністративні справи були об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 545343 14.05.2024 року о 20:27 год. в с. Вільшанка по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110308 н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер-6820 або в медичній установі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно протоколу посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Крім того, згідно наступного протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 545344 14.05.2024 року о 20:27 год. в с. Вільшанка по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110308 н.з. НОМЕР_2 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом від 18.09.2018 року, ВП № 25052302, видана Гайворонським РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, чим порушив ст. 71 ЗУ « Про виконавче провадження», за що відповідальність передбачена за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Згідно протоколу посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Викладене підтверджується окрім протоколів про адміністративні правопорушення, довідкою ст. інспектора САП Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, згідно ІКС ІПНП інформація щодо отримання громадянином ОСОБА_1 посвідчення водія відсутня; відеозаписом спілкування з гр. ОСОБА_1 ; копією Постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 18.09.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував щодо складених протоколів, але підтвердив те, що відмовився проходити освідування, тому що злякався.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , суддя приходить до наступних висновків:

Згідно абз. 1 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП України, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приписами ч. 3 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, - тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Факт керування транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, крім того, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами, знайшов своє підтвердження на підставі наявних в матеріалах справи й досліджених судом доказів. Вина у вчиненні правопорушень, за які він притягується до адміністративної відповідальності, повністю доведена. У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч. 3 ст. 126 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, тому, з метою в подальшому припинення вчинення правопорушень ОСОБА_1 , з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, відповідно до якої при вчиненні особою двох або більше адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому слід призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Не вбачається підстав для застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки посвідчення водія у ОСОБА_1 відсутнє, а тому позбавлення права керувати транспортними засобами неможливо застосовувати, як додаткове покарання до особи, яка взагалі є обмеженою у праві керування транспортними засобами. Саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність - судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за вчинене правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франції проти Сполученого Королівства» (29 червня 2017 року), Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Згідно ст. 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України, постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом, який виніс постанову. Виходячи з положень ст. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому КУпАП та іншими законами України.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33, 36, 40-1, 126, 130, 221, 130, 252, 283, 284, 298, 300- 304 КУпАП, суддя-,

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що відповідно до положень ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Суддя