НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

01 квітня 2024 року Справа № 322/411/24 (Провадження № 3/322/404/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його захисника адвоката Шиша А.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 27.02.2024 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

13.02.2024 о 00 год 15 хв на 84 км автодорозі Т0408 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruіser н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 №1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Суддею досліджено письмові докази у справі: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №592705 від 13.02.2024 (далі Протокол), довідка Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області б/н б/д щодо належності ТЗ, довідка Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області б/н б/д про повторність і посвідчення водія, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.02.2024, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі Акт), роздруківка спеціального пристрою «Drager Аlcotest 6810», результат 3,06% (далі Роздруківка), письмові пояснення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , копія посвідчення водія ОСОБА_1 , фотографії транспортного засобу Toyota і планки з відомостями про цей автомобіль (номер шасі, кузова тощо), копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки і сертифікату налаштування (калібрування) алкотестера, реєстрації відділення поліції Запорізького РУп ГУНП в Запорізькій області в ЄО №331 від 13.02.2024, DVD-R з відеозаписами.

Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилався на такі обставини (викладені тезисно):

- ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння;

- огляд на стан сп`яніння проводився з порушенням встановленого порядку;

- працівники поліції і ВСП чинили тиск на ОСОБА_1 ;

- неможливо встановити чи дійсно надані копії сертифіката і свідоцтва на спеціальний прилад відповідають, саме тому приладу за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , адже на роздруківці прочитати номер моделі неможливо;

- підпис в роздруківці не належить ОСОБА_1 ;

- направлення виписано не в найближчий заклад охорони здоров`я.

ОСОБА_1 підтримав позицію захисника, вказав, що під час продуття спеціального приладу його показники були «по нулях». Після чого поліцейські зробили якісь маніпуляції з приладом і він вже показав результат, який зазначений в протоколі. Його фактично змусили підписати документи, оскільки він на прохання дружини виїхав до смт Новомиколаївка щоб придбати їй ліки і без дозволу командира покинув розташування підрозділу, а поліцейські і працівники ВСП погрожували викликати на місце його командування, через що у нього могли виникнути проблеми і оформлення так званого СЗЧ (самовільне залишення частини).

В контексті вказаних доводів і пояснень додаткових заяв чи клопотань ОСОБА_1 і його захисник не подали.

Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника, дослідивши і оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень. Також ним підписані Роздруківка і Акт в графі «з результатами згоден».

На відеозаписах зафіксовані обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема факт спілкування поліцейських з ОСОБА_1 на блокпосту, під час якого останній пояснює, що він керував транспортним засобом, пояснює звідки і куди він їхав. При цьому останній має ознаки сп`яніння (невиразне мовлення). Також зафіксовано проведення його огляду на місці зупинки транспортного засобу. Роз`яснення ОСОБА_1 прав, підписання останнім документів. Також на відеозаписі зафіксована, особа жіночої статі, яка вдягнута в однострій (зі слів ОСОБА_1 - його дружина), яка зверталася до поліцейських з рядом прохань. З її поведінки і фраз можна зробити висновок, що остання чітко розуміє, що сталося на блокпосту, і які наслідки потягне за собою ця подія для ОСОБА_1 . Слід зазначити, що ОСОБА_1 під час роз`яснення йому прав жодних заперечень чи зауважень не мав, будь-яких клопотань не заявляв. Відеозапис зупинявся на час складання матеріалів (окрім протоколу за ст.130 КУпАП, виносилась також постанова), для чого, на переконання суді, фіксація не є обов`язковою.

Доводи про те, що первинний результат тесту був негативний, після чого поліцейські провели з приладом «певні маніпуляції», є надуманими, оскільки ОСОБА_1 на початку не виконував інструкцію щодо проходження огляду, тобто не дув у прилад до клацання, а коли виконав відповідну інструкцію, результат огляду склав 3.06 %, про, що поліцейським зазначалося вголос і було продемонстровано присутнім. Сам ОСОБА_1 в цей момент заперечень щодо результату не мав, натомість вказав, що все розуміє, що він - досвідчений водій, просив щоб на нього по можливості склали матеріали за не пристебнутий ремінь.

В контексті доводів захисника, на предмет того, що на роздруківці не можна прочитати номер моделі спеціального приладу, слід зазначити, що цей номер вказаний в Протоколі. До того ж, судді достеменно відомо, що у розпорядженні відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області наявний лише один спеціальний прилад, який передається позмінно екіпажам СРПП, і цим приладом є Drager Alcotest 6810 ARBL 0721.

В контексті доводів ОСОБА_1 і його захисника щодо можливого тиску з боку працівників поліції слід зазначити, що описані стороною захисту дії з боку поліцейських і ВСП мають ознаки кримінального правопорушення. За логікою сторони захисту, військовослужбовці ВСП мали би приховати факт СЗЧ ОСОБА_1 за для того, щоб поліцейські незаконно притягнули до адміністративної відповідальності останнього, при цьому до вчинення цих дій окрім екіпажу СРПП вочевидь мали бути причетні усі хто чергує на блокпосту (як поліцейські, так і військовослужбовці ВСП), а свідками могли бути не тільки ОСОБА_1 і його дружина, а з великою долею імовірності й інші сторонні особи.

В свою чергу ОСОБА_1 не звертався із заявою про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів (принаймні докази протилежного відсутні). В рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має можливість надавати будь-які пояснення, висувати різного характеру версії і не несе відповідальності за ст.384 КК України. Як вже зазначалось сторона захисту не клопотала про виклик і допит в якості свідків жодних осіб (поліцейських, військовослужбовців ВСП, дружину, командира тощо).

Отже доводи ОСОБА_1 про те, що він підписав документи під тиском суддя розцінює, як обраний ним спосіб з метою уникнення від відповідальності.

На відеозаписах дійсно не зафіксована вимога поліцейського пройти огляд в закладі охорони здоров`я, втім на думку судді, така вимога мала би висуватися в тому випадку, якщо б ОСОБА_1 , або відмовився від проходження огляду на місці, або не погодився з його результатом, чого у вказаному випадку не відбулося. Відсутність заперечень і підписи останнього в Акті і Роздруківці свідчать про згоду з результатом огляду.

Те саме стосується і доводів щодо бланку направлення в якому вказаний не найближчий заклад охорони здоров`я. Тобто вказана обставина мала би значення, якщо б ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду на місці.

На підтвердження доводів про те, що підпис в Роздруківці не належить ОСОБА_1 сторона захисту доказів не надала, і відповідних клопотань не заявляла.

Отже грубих процесуальних порушень з боку працівників поліції, які б давали підстави визнати дослідженні суддею докази, неналежними або очевидно недопустимими, не встановлено, а наведені захисником доводи, на переконання судді, є формальними, не спростовують встановлені фактичні обставини і не дають підстав для закриття справи.

Докази в цілому не мають протиріч і узгоджуються однин з одним.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст.130 КУпАП).

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативну міру адміністративної відповідальності у виді стягнень (основного і додаткового) - штраф в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже з метою виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, суддя вважає необхідним піддати ОСОБА_1 згаданим видам стягнень.

Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст.ст.40-1, 283 - 285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

піддати ОСОБА_1 адміністративним стягненням у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанові не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане ТСЦ 1247 03.03.2020 зберігати згідно з Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1086.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов