Справа № 734/5507/23 Головуючий у 1 інстанції Іванюк Т. І.
Провадження № 33/4823/326/24
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Харченка С.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 19 листопада 2023 року о 02:27 год у смт. Десна по вул. Ювілейна, 2 Чернігівського району Чернігівської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду стосовно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, судом неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не надано належної оцінки наявним доказам у справі. Вказує, що зміст протоколу не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки поліцейськими не було роз`яснено ОСОБА_1 права і обов`язки, а також не було залучено свідків правопорушення, та складений нерозбірливо, тому вважає його безпідставним та незаконним. На думку захисту, поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, тому вважає огляд недійсним, а протокол недопустимим доказом по справі. Зазначає, що направлення на огляд водія транспортного засобу виготовлено після складання протоколу та не містить інформації про ознайомлення ОСОБА_1 з ним, що, на думку апелянта, свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Вказує, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

На адресу апеляційного суду надійшла заява від захисника Харченка С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , з проханням розглянути справу за наявними матеріалами та без участі сторін.

ОСОБА_1 у засідання апеляційного суду не з`явився, судом був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Вказане положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи. яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З контексту п. 7 розділу 1 Інструкції вбачається наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 184808 від 19.11.2023 року ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився, від підпису у протоколі відмовився (а.с. 2).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нечітка хода. Огляд у медичному закладі не проводився. (а.с. 5).

Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 поліцейськими установлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нечітка хода, від підпису якого він відмовився (а.с. 6).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, як працівники поліції за допомогою жезла намагаються зупинити транспортний засіб Hyundai Accent, однак водій вимогу ігнорує та продовжує рух, автомобіль було зупинено, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Поліцейський повідомляє про ведення відеофіксації. Під час спілкування у поліцейського виникла підозра про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, на запитання поліцейського чи вживав алкогольні напої та чи буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи у медичному закладі, ОСОБА_1 відповів відмовою. При подальшому спілкуванні водій не заперечував факту керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та намагався домовитись про не складання протоколу стосовно нього. Водія попереджено про складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього за фактом відмови від проходження огляду, ознайомлено зі змістом протоколу, від підпису у протоколі та інших адміністративних матеріалах водій відмовився. Водія на камеру було відсторонено від керування транспортним засобом, шляхом залишення автомобіля поза межами проїзної частини на узбіччі, щоб не заважав руху. Будь-яких запитань чи зауважень водій не виказував.

Отже, місцевий суд, розглядаючи справу по суті, правильно установив фактичні обставини справи, які полягали у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та правильно відобразив їх в судовому рішенні.

Що стосується тверджень в скарзі щодо не роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, а тому позбавлений можливості їх реалізувати, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу, та апелянтом не наведено, якими правами ОСОБА_1 через свою необізнаність не мав змоги скористатися під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Окрім того, ОСОБА_1 повністю усвідомлював та розумів ситуацію, в якій опинився, та будь-яких зауважень з його боку не надходило.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом по справі безпідставні, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, на час його складання ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу, однак, на камеру відмовився підписувати протокол та відмовився дати пояснення по суті правопорушення на підставі ст. 63 Конституції України.

Вказівка про те, що зміст протоколу не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки складений нерозбірливо, є також безпідставною, оскільки протокол вважати неналежним доказом по справі чи ставити під сумнів його зміст, на що посилається апелянт, у апеляційного суду об`єктивні дані відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1

складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…, тому твердження апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксованою в присутності свідків, проте такої дії вчинено не було також безпідставні, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, з адміністративного матеріалу та відеозапису вбачається, що огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проводився відповідно до вимог вищезазначеної Інструкції та ст. 266 КУпАП, а тому доводи апелянта з цього приводу безпідставні.

Відхиленню підлягають і твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, адже такі в повному обсязі спростовуються відеозаписом.

За таких обставин, апеляційний суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відтак, доводи сторони захисту про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію суд розцінює, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови суду, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника Харченка С.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай