Провадження № 3/175/9076/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Заборський В.О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, громадянки України, маючої на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №013944 від 26.09.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 17.09.2024 о 12:00 год. перебував в Олександрівському ліцею за адресою: с. Олександрівка, вул.Центральна, 1, де на сходах до ліцею з хуліганських спонукань своєю правою рукою вдарив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в область носа, але не досяг віку адміністративної відповідальності, тому до відповідальності притягується його матір ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 з`явилася, вину визнала в повному обсязі, але зауважила, що її син 17.09.2024 о 12:00 год. перебував у навчальному закладі, а тому обов`язок слідкувати та контролювати поведінку її дитини покладений на керівника та вчителів Олександрівського ліцею.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 3 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність батьків у разі вчинення неповнолітніми дітьми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП є факт вчинення її неповнолітньою дитиною правопорушення, відповідальність за яке передбачена КУпАП, тобто, в даному випадку, ст.173 КУпАП.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

За результатами розгляду справи суддею встановлено, що в ній відсутні належні докази порушення громадського порядку та спокою громадян з боку неповнолітнього ОСОБА_2 саме за обставин, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, неповнолітній ОСОБА_2 17.09.2024 о 12:00 год., перебуваючи в Олександрівському ліцею за адресою: с. Олександрівка, вул.Центральна, 1, де на сходах до ліцею з хуліганських спонукань своєю правою рукою вдарив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в область носа.

В письмових поясненнях, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, неповнолітній ОСОБА_2 зазначив, що він дійсно вдарив неповнолітнього ОСОБА_3 в область носа, однак його дії були зумовлені виниклим між ними конфліктом.

В свою чергу, з письмових пояснень потерпілого ОСОБА_3 вбачається, що 17.09.2024 між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_2 вдарив його кулаком в область носа.

Разом з тим, зазначеними поясненнями потерпілого та ОСОБА_2 не встановлено та не підтверджено факт вчинення останнім, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, дрібного хуліганства, тобто дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.

Одночасно, суд позбавлений процесуальної можливості збирати додаткові докази винності особи, оскільки це суперечить нормам та стандартам, встановленим рішеннями ЄСПЛ, який, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи, що дії ОСОБА_2 виникли внаслідок конфлікту з ОСОБА_3 на побутовому ґрунті, не були посяганням на порушення громадського порядку та спокою громадян, а були спрямовані проти потерпілого та, з його слів, пов`язані зі спричиненням йому тілесних ушкоджень, тому зазначене виключає в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

В той же час, відповідальність батьків чи осіб, які їх замінюють за ч.3 ст.184 КУпАП настає у разі вчинення неповнолітніми дітьми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.

Однак, матеріали, які надійшли до суду, не містять доказів, які б підтверджували винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, оскільки відсутні докази вчинення її неповнолітнім сином ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, тому провадження відносно неї слід закрити.

Керуючись статтями 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя В.О.Заборський