"06" травня 2024 р. Справа № 363/787/24
06 травня 2024 р. м. Вишгород
Суддя Вишгородського районного суду Київської області Шубочкіна Т.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,
До Вишгородського районного суду Київської області 16.02.2024 року від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшов протокол від 09.02.2024 року серії ВАД № 581872, відповідно до якого остання вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП України.
Відповідно до вищевказаного протоколу ОСОБА_1 01.02.2024 року близько о 16.20 годині, за місцем свого проживання, ухилялась від виконання передбачених ст. 150 СКУ батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечила контроль над дозвіллям та поведінкою сина у школі, у результаті чого останній показував фігуру з трьох пальців (дулю) вчителю ОСОБА_3 та вдарив її пластиковою пляшкою 1,5 л.
Вищевказаний протокол було складено інспектором Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Лисенко Б.А.
Постановою судді від 06 травня 2024 року провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 було закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Чинний КУпАП не містить правових норм реагування судом, як органом, що здійснює розгляд адміністративних матеріалів згідно своєї компетенції, в разі виявлення суттєвих порушень з боку посадових осіб державних органів в ході такого розгляду, а тому суд застосує принцип аналогії та застосовує цивільне процесуальне право, передбачене ст. 262 ЦПК України.
Згідно з ч. 1ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб ,постановляє окрему ухвалу, незалежно від того,чи є вони учасниками судового процесу.
Як, було з`ясовано в судовому засіданні, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги ч. 1 ст. 184 КУпАП, так як її малолітня дитина ОСОБА_4 вчинив хуліганські дії.
Суд звертає увагу на те, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.
Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст. 184 КУпАП.
Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї малолітньї дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».
У ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.
В даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено які саме неправомірні діяння або бездіяльність ОСОБА_1 вказують на її ухилення від батьківських обов`язків та не надано достатніх доказів, які б свідчили, що остання не забезпечила необхідними умовами життя, навчання та виховання свого малолітнього сина. Дані про те, що ОСОБА_1 не забезпечила дитині належних умов життя, навчання та виховання у справі відсутні.
Відповідно до копії висновку Інклюзивно-ресурсного центру про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 29.11.2021 № 338, ОСОБА_5 було встановлено діагноз - розлад дефіциту уваги (РДУГ) та гіперактивність з окремими симптомами депресії. Зазначеним висновком було сформовано потреби дитини, враховуючи наявний розлад та рекомендації для батьків та педагогічних працівників школи щодо комунікації, взаємодії з дитиною, правильного спілкування та поведінки відносно дитини.
Згідно копії виписки з медичної карти амбулаторного хворого № 17/2022 від 27.11.2022, виписки з медичної карти амбулаторного хворого № К-251/2023 від 21.06.2023, виписки з медичної карти амбулаторного хворого № К-251/2023 від 15.02.2024, дитина має порушення активності та уваги, рекомендовано тренінг педагогічної компетенції, спрямованої на заохочування бажаної поведінки.
Дитина відвідує психолога для отримання психологічної підтримки, що підтверджується копією довідки психолога ФОП ОСОБА_6 № 1 від 22.02.2024.
Відповідно до характеристик дитини від ОСОБА_7 (тренерка дитини з плавання) та ФОП ОСОБА_8 вбачається, що батьки ОСОБА_9 зокрема є гарними батьками, які приділяють багато уваги синові та відповідально ставляться до батьківських обов`язків, дитина абсолютно нормально неагрессивно себе поводити з людьми, які належним чином з ним спілкуються без агресії.
В той же час, характеристики з ліцею "Сузір`я" підтверджують, що ОСОБА_4 є контактною товариською дитиною, а батьки належним чином ставляться до своїх обов`язків. Окрім цього, характеристики підтверджують, що ОСОБА_10 цікавиться навчанням дитини, активно приймає участь у шкільному житті класу сина та відповідально ставиться до свого батьківського обов`язку щодо здобуття дитиною освіти.
Відповідно копії висновку психолога за результатами проведення консультації з дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.03.2024 року було виявлено, що агресивна поведінка дитини, ураховуючи його специфіку розвитку, була обумовлена непедагогічною поведінкою завуча школи ОСОБА_3 .
Таким чином, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, не підтверджена наявними доказами.
Уповноваженою особою, якою було складено протокол, було зазначено що ОСОБА_1 ухилялась від виконання передбачених ст. 150 СКУ батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечила контроль над дозвіллям та поведінкою сина у школі, у результаті чого останній вчинив хуліганські дії. Проте даний обов`язок не передбачений ст. 150 СК України. Інспектор поліції Лисенко Б.А. не звернув увагу на те, що дитина ОСОБА_4 має особливості психологічного здоров`я, про що знають у ліцеї "Сузір`я", і те, що наслідком такої поведінки дитини стали підвищений тон та образи зі сторони педагога завуча ОСОБА_3 .
Вищевказане свідчить про низький професійний рівень працівника поліції та безпідставне направлення матеріалів справи до суду. Все це може свідчити про необ`єктивний підхід до з`ясування обставин по справі, що може призвести до порушення ст. 5 та ст. 6 Конвенції про Захист прав людини, а тому за вказаних обставин, оскільки в діях посадової особи інспектора Вишгородського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Лисенко Б.А. можуть вбачатися ознаки правопорушень, суд вважає за необхідне довести вищевикладені обставини до відома начальника Вишгородського РУП ГУНП в Київській області шляхом винесення Окремої Ухвали, застосувавши загальні принципи верховенства права, невідворотності покарання та аналогію закону відповідно до норм ЦПК, які містять такий інститут судового реагування, як окремі ухвали.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 245 КУпАП, суддя -
Обставини, викладені в окремій ухвалі довести до відома начальнику Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для реагування в межах повноважень.
Копію окремої ухвали направити начальнику Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.
Про розгляд окремої ухвали повідомити Вишгородський районний суд Київської області протягом місяця з дня отримання копії даної ухвали та роз`яснити, що залишення посадовою особою без розгляду Окремої ухвали суду або невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону, а так само несвоєчасна відповідь на окрему ухвалу суду тягне за собою адміністративну відповідальність визначену ст. 185-6 КУпАП України.
Окрема ухвала по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.
Окрема ухвала набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.
Суддя Т.В. Шубочкіна