Справа № 212/4571/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2024 року об 22-53 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно тестя ОСОБА_2 , а саме ображав останнього грубою нецензурною лайкою. Своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у суді свою провину визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи булла завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання а бо між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується довідкою за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 , рапортом працівника поліції, заявою ОСОБА_2 до відділу поліції з проханням притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , який вчиняє домашнє насильство, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1 у його вчинені доведена, в його діях є наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, оскільки він вчинив домашнє насильство, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та протиправну поведінку, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до нього адміністративне стягнення, в межах санкції частини 1 статті 173-2 КУпАП, у вигляді штрафу, що буде достатнім для виховання особи та запобіганню новим правопорушенням.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 40-1, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, та покласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Д. О. Козлов