Справа № 442/9573/24
Провадження №3/442/2741/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 грудня 2024 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно з протоколом серії ЕПРІ №170609 від 10.11.2024, ОСОБА_1 10.11.2024 о 17.20 год в с.Михайлевичі по вул.Дрогобицькій, 39, керуючи транспортним засобом «CHRYSLER», д.н.з НОМЕР_1 , під час обгону автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що прзвело до зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.3 ПДР - порушення правил зустрічного роз`їзду, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що у зазначений у протоколі день та час він рухався в с.Михайлевичі на своєму транспортному засобі Крайслер зі швидкістю близько 40 км/год. Приблизно на відстані 400 метрів він побачив автомобіль КІА, який рухався попереду у попутному напрямку. Наближаючись до вказаного автомобіля, можливо за 20 метрів, увімкнув лівий покажчик повороту та розпочав обгін, плавно перелаштовуючись на смугу зустрічного руху. У момент, коли він наблизився десь до середини попутного автомобіля, який теж рухався повільно (приблизно зі швидкістю 30 км/год), останній різко здійснив поворот ліворуч, у результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів. Пошкоджена права частина переднього бампера у його автомобілі і ліва частина заднього бампера автомобіля КІА. Зазначив, що водій ОСОБА_2 раптово виїхав на смугу зустрічного руху, не вмикаючи покажчик повороту, тобто, різко здійснив маневр ліворуч. Відповідно, він здійснив екстрене гальмування, але не зміг уникнути зіткнення. Повністю його автомобіль зупинився приблизно через один метр від безпосереднього місця зіткнення (оскільки на шутровій дорозі не вдалося зупинитися відразу). Вказав, що прийняти положення лівіше, ближче до узбіччя (тобто збільшити боковий інтервал між машинами), у нього не було змоги, оскільки далі знаходився обрив. Але дорога була достатньо широкою для здійснення обгону. Вийшовши з машини, він підійшов до другого водія і запитав: для чого він так зробив? Однак, ОСОБА_2 лише похилив голову і нічого не відповів. З транспортного засобу іншого учасника ДТП вийшов також пасажир (як він зрозумів, - батько водія) і почав агресивно себе поводити, кричати. Він запропонував водієві ОСОБА_2 відійти в сторону, щоб спокійно все з`ясувати, але останній відмовився. Зрозумівши, що інший учасник ДТП не бажає з ним спілкуватися та визнавати своєї вини, він викликав поліцію. Доповнив, що на його думку нетверезий пасажир автомобіля КІА вельнув кермом, а водій не встиг зреагувати, бо в даному випадку важко знайти будь-які інші пояснення таким діям водія.

Другий учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що згаданого дня та часу він рухався на транспортному засобі КІА в с.Михайлевичі. Рухаючись прямо по своїй смузі руху, попри узбіччя, він помітив (приблизно на відстані 7 м) позаду іншого водія, який перелаштувався на смугу зустрічного руху, щоб здійснити обгін. Він, у свою чергу, продовжував рухатися прямо і періодично поглядав на автомобіль, який теж продовжував рухатися по зустрічній смузі, наближаючись до нього. У якийсь момент, раптово, він почув удар (швидше навіть пасажир почув, а не він). При цьому, жодних різких поворотів він не здійснював, а також не бачив увімкненого покажчика повороту в автомобілі іншого водія.

На поставлені запитання додатково пояснив, що зіткнення відбулося на його смузі руху, а не на зустрічній. Він змушений був від`їхати в бік, оскільки не залишалось проїзду для інших учасників руху. Автомобілі вони припаркували зліва (на зустрічній смузі руху) біля узбіччя (а не на своїй смузі руху), мабуть, інтуїтивно. Відносно нього теж було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст..124 КУпАП, однак, на даний час рішення судом ще не прийнято.

Працівник поліції ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він разом з іншим працівником поліції прибув на виклик в с.Михайлевичі, де на узбіччі стояли припаркованими 2 транспортні засобі. Ці автомобілі стояли на зустрічній смузі руху (по відношенні до їхнього руху), а саме, «Крайслер» - на відстані менше метра від узбіччя зліва, КІА попереду нього. Ширина дороги є цілком достатньою для роз`їзду чи обгону. На автомобілях були механічні пошкодження: на Крайслері передній бампер справа, на КІА ліве заднє крило. Зазначив, що узбіччя на вказаній дорозі досить вузьке, оскільки за ним відразу знаходиться кювет. Своєї вини не визнавали обоє водіїв. Відповідно, було складено протоколи про адміністративне правопорушення на обох. Відносно ОСОБА_2 складено протокол за порушення п.14.3 ПДР, тобто, за перешкоджання обгону іншому водієві. Додатково пояснив, що при складанні протоколів ними бралися до уваги виключно пояснення водіїв, так як осипу на дорозі не було, жодних слідів гальмування, відсутні будь-які камери відеоспостереження, а пасажир автомобіля КІА (батько водія) перебував у нетверезому стані. Відповідно, інших доказів, зокрема пояснення свідків, не було змоги зібрати. Доповнив, що водій ОСОБА_2 пояснив, що забрав свій автомобіль (від`їхав до узбіччя), щоб не перешкоджати руху, а водій ОСОБА_1 стверджував, що з місця зіткнення транспортних засобів (з місця ДТП) не від`їжджав, чого в свою чергу не заперечував тоді водій ОСОБА_2 .

З дослідженого під час розгляду справи відеозапису, продемонстрованого ОСОБА_1 з мобільного телефону (з яким попередньо були ознайомлені інші учасники та не заперечили щодо його дослідження), вбачається, що автомобіль Крайслер знаходиться на смузі зустрічного руху, ближче до лівого узбіччя дороги (відповідно до напрямку руху транспортних засобів); автомобіль КІА розташований праворуч автомобіля Крайслер на відстані близько метра (з певним відступом уперед). Як пояснив ОСОБА_1 , відео ним знято відразу після зіткнення, при цьому, з місця ДТП він не від`їжджав, а інший водій трохи змістився вперед та вправо. Зі слів ОСОБА_2 , - на відеозаписі видно місце розташування його автомобіля під час зіткнення, тобто, на правій смузі руху. Однак, слід звернути увагу, що таке розташування транспортних засобів свідчить лише про те, що після їх зіткнення місцезнаходження хоча б одного автомобіля змінилося.

Як вбачається зі схеми місця ДТП, під номером 1 позначений транспортний засіб «КІА Sorento», д.н.з. НОМЕР_2 , під номером 2 зображений транспортний засіб «CHRYSLER GR.Voyager»; ширина дороги 6 м 10 см; місцезнаходження автомобіля №1 на відстані 3 м 30 см передня частина та 3 м 10 см задня частина від правого узбіччя дороги (по відношенню до руху т/з), автомобіль №2 на відстані 4 м передньою частиною та 3 м 90 см задньою частиною т/з від правого узбіччя. Видимі (зовнішні) пошкодження транспортних засобів, отримані внаслідок ДТП: КІА Sorento лакофарбове покриття на задньому лівому крилі та вм`ятина на задньому лівому крилі; CHRYSLER GR.Voyager лакофарбове покриття на передньому бампері з правої сторони.

Відтак, у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди вбачаються суперечності. При цьому, пояснення водія ОСОБА_1 не спростовуються жодними доказами. Натомість, дослідженими в судовому засіданні схемою місця ДТП та відеозаписом лише підтверджуються обставини, на які вказує останній, зокрема з приводу того, що після зіткнення транспортних засобів він не переміщав свій автомобіль. Зазначена обставина підтверджується також поясненнями працівника поліції ОСОБА_3 , який вказав, що прибувши на місце події, водій ОСОБА_1 їм стверджував про незмінне розташування його автомобіля після зіткнення, у той же час, водій ОСОБА_2 цього не заперечив, а також пояснив, що від`їхав, щоб не перешкоджати дорожньому руху. Отже, з наведеного вбачається, що водій ОСОБА_1 безпосередньо при обгоні знаходився на зустрічній смузі, рухаючись у крайньому лівому положенні (наближено до узбіччя зліва), що свідчить про дотримання ним безпечного бокового інтервалу під час обгону, враховуючи зокрема ширину дороги.

Слід також зазначити, що будь-яких інших доказів на доведення вини ОСОБА_1 суду не надано, оскільки матеріали справи містять лише протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №170609 від 10.11.2024, схему місця ДТП, тест Драгера про відсутність вмісту алкоголю у крові водія, письмові пояснення ОСОБА_1 .

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним та достатнім доказом у справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП, адміністративні матеріали повинні містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене вище, беручи до уваги пояснення учасників судового процесу, досліджені в судовому засіданні докази, приходжу висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Таким чином, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доводяться беззаперечними та достатніми доказами.

Керуючись ст. ст. 124 , 247, 251, 276, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Марія Грицай