Справа № 161/6047/24
Номер провадження: 3/161/2453/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Луцьк 18 червня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Івасюти Л.В., за участю особи, яка притягується до адміністартивної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - Кирись Г.Й., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про адміністратвне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 603289 від 23.03.2024 вбачається, що ОСОБА_1 23.03.2024 о 20 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме ображав, виражався нецензурною лайкою, плював в обличчя та вилив в обличчя кавовий напій, чим спричинив психологічне та фізичне насильство, правопорушення вчинив повторно протягом року, в присутності неповнолітньої дочки ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні, ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП не визнав. Пояснив, що 23.03.2024 між ним та дружиною виник конфлік, який він не вважає домашнім насильством, а відтак справу відносно нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. Поліцію його колишня дружина викликала через те, що він вилив на неї каву внаслідок її словесних образ в його бік, проте тілесних ушкоджень він їй не наносив та не плював в обличчя.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Кирись Г.Й., просила суд закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що 23.03.2024 близько 20 год. 00 хв. в картиру по АДРЕСА_1 прийшов ОСОБА_1 та одразу почав її ображати, виражався нецензурною лайкою, плюнув в обличчя, вилив в обличчя кавовий напій та вдарив по обличчю рукою, через що вона викликала поліцію. Усі події відбувалися в присутності їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка фіксувала усе на диктофон, запис тієї події зберігається на телефоні дочки.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністартивної відповідальності, його захисника, потерпілої, дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя установив таке.

Відповідальність за змістом ст.173-2КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному абопсихічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Положеннями Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідальність за ч.2 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, якщо такі дії вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до довідки інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Лози А. від 25.03.2024, ОСОБА_1 має повторність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, а саме постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2023 у справі № 161/16363/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Із відкритого та загальнодоступного ЄДРСР, вбачається, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 603289 від 23.03.2024, довідкою про повторність вчинення правопорушення від 25.03.2024, письмовою заявою ОСОБА_2 від 23.03.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.03.2024, копією термінових заборонних приписів стосовно кривдника серія АА № 275219, серія АА № 275220 від 23.03.2024.

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_2 від 23.03.2024, цього дня близько 20 год. 00 хв. її колишній чоловік ОСОБА_1 прийшов додому за адресою: АДРЕСА_1 , плюнув їй в обличчя, вдарив рукою по обличчю та ображав.

Із письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 23.03.2024 вбачається, що її колишній чоловік ОСОБА_1 постійно вчиняє відносно неї домашнє насильство, від його дій страждають діти, в присутності яких все відбувається.

Вказані заяву та письмові пояснення потерпіла ОСОБА_2 підтримала у судовому засіданні та зазначила, що дії її чоловіка мають систематичний характер.

Сукупність наведених доказів, на думку судді, повністю спростовує доводи ОСОБА_1 про відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, крім того такі доводи спростовуються матеріалами справи та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Таким чином, зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є безпосередніми, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУПАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у судді сумнівів.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі наведеного, суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Левчук проти України». У цій справі заявниця надала достовірні твердження, що протягом тривалого періоду часу вона зазнавала фізичного насильства, залякування та отримувала погрози від колишнього ОСОБА_4 , з яким досі спільно проживає у квартирі. Ці події вплинули на її фізичну та моральну недоторканість, і тому вони стосуються сфери приватного життя у розумінні статті 8 Конвенції (див., для порівняння, згадане рішення у справі «Хайдуова проти Словаччини» (), пункт 49, рішення у справі «Єремія проти Республіки Молдова» (Eremia v. the Republic of Moldova), заява № 3564/11, пункт 73, від 28 травня 2013 року, та згадане рішення у справі «Б. проти Молдови» (B. v. Moldova), пункт 71). Так само ці події вплинули на її право на користування житлом, захищеним від насильства, яке також передбачене статтею 8 Конвенції (див., зокрема, рішення у справі «Калуча проти Угорщини» (Kalucza v. Hungary), заява № 57693/10, пункт 59, від 24 квітня 2012 року). Суд повторює, що коли національні органи влади розглядають достовірні твердження про домашнє насильство, вони мають оцінити ситуацію в цілому, у тому числі ризик вчинення насильства у майбутньому.

Обираючи адміністративне стягнення за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, суд враховує характер вчиненого, особу правопорушника.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя по справі не вбачає.

Враховуючи наведене, суддя вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 283, 284, 287 КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

(Реквізити сплати: рахунок отримувача: UA0003550; назва отримувача коштів: ГУК у Волинській області/м. Луцьк/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банка отримувача (МФО) 899998).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

(Реквізити сплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта