Справа № 489/2075/24
Номер провадження 3/489/1159/24
Постанова

Іменем України

01 травня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшина Ганна Анатоліївна, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , працюючого: військова частина НОМЕР_1 , стрілець, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом серії НОМЕР_1 № 60 від 20.03.2024, 01.02.2024 під час перевірки було виявлено солдата ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння затриманого було направлено до КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я». Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 01.02.2024 № 289 було встановлено ступінь алкогольного сп`яніння солдата ОСОБА_1 1,20 проміле і поставлено діагноз: гостра інтоксикація,внаслідок вживання алкоголю, неускладнена». Одразу після проведення медичного огляду солдат ОСОБА_1 зник у невідомому напрямку.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення судової повістки поштовим відправленням, а також направленням смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в протоколі, яке не було доставлено.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, сторони зобов`язані цікавитися справами, учасниками яких вони є. Зокрема, у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За такого суддя приходить до висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол по адміністративне правопорушення; копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.02.2024; копію акту службового розслідування від 06.02.2024; пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; виписку № 289 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «МОЦПЗ» від 01.02.2024), суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан з огляду на військову агресію російської федерації проти України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Частиною третьою ст. 172-20 КУпАП встановлено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх взаємозв`язку, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно в умовах особливого періоду, будучи військовослужбовцем, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини вчинення адміністративного правопорушення - вчинене в умовах особливого періоду, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Вказане положення закону не містить вказівки, що такі військовослужбовці у відповідних справах звільняються від сплати судового збору лише, якщо вони є заявниками чи позивачами у справі, отже таке звільнення від сплати судового збору поширюється на військовослужбовців, які мають будь-який процесуальний статус у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, в тому числі і статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки дана справа стосується виконання військовослужбовцем військового обов`язку, тому відсутні підстави для стягнення в даному випадку з військовослужбовця судового збору.

Керуючись статтями 172-20, 252, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя -

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у м. Миколаїв/Інгульський р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, рахунок отримувача: UА0014482).

Постанова суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.А. Микульшина