Справа № 352/1213/24
Провадження № 33/4808/669/24
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гриньків Д.В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю водія ОСОБА_1 , її захисника Сенича В.І., потерпілого ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сенича В.І. на постанову Тисменицького районного суду від 30 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

визнана винуватою за ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватою у тому, що вона 7.04.2024 року о 19 год 35 хв в с. Черніїв вул. Надвірнянська, 60 керувала автомобілем марки Cherry Tiggo НОМЕР_1 і при зміні напрямку руху не впевнилась в безпечності маневру та скоїла зіткнення з автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.10.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 вказує, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню через істотні порушення норм матеріального та процесуального закону. Суд належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не надав їм належної оцінки в сукупності з іншими доказами, тому дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Описує обставини прийнятого судом рішення, посилається на п.10.4ПДР України та тлумачить його. Вказує, що з урахуванням того, що водій ОСОБА_1 здійснювала поворот ліворуч на перехресті, вона повинна була надати перевагу в русі зустрічним транспортним засобам, та транспортним засобам, що рухаються попереду неї у випадку здійснення ними розвороту. Зазначає, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 перед поворотом ліворуч зайняла ліве крайнє положення на смузі свого руху, увімкнула лівий покажчик повороту, що вказав суду і свідок ОСОБА_5 , крім того це підтверджується даними відеозапису, наданого суду. За таких обставин в її діях немає порушень ПДР України, так як нею виконані вимоги, які регламентують порядок дій водія при здійсненні повороту ліворуч, отже, дії ОСОБА_1 відповідали вимогам п.10.4 ПДР України. Виходячи з того, що ПДР України (за умови наявності по одній смузі руху в кожному напрямку) при здійсненні повороту ліворуч, в тому числі і на перехресті, не вимагають від водія пропустити попутний транспортний засіб, що рухається позаду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п.10.1 ПДР України. Крім того, судом у оскаржуваній постанові помилково зазначено, що автомобіль CHERY TIGGO здійснював рух назад та в подальшому зміну напрямку руху, повертаючи ліворуч на зустрічну смугу руху, по якій вже рухався автомобіль BMW. Таке твердження суду нічим не доведе, в матеріалах справи немає жодного доказу того, що автомобіль BMW знаходився на зустрічній смузі, коли автомобіль CHERY TIGGO здійснював рух назад, на відеозаписах такого моменту не зафіксовано. Наголощує на тому, що надані покази ОСОБА_1 підтверджуються відеозаписом, який досліджений судом як доказ, поясненням свідка ОСОБА_5 та не спростовані поясненням водія ОСОБА_2 і свідка ОСОБА_6 . На відеозаписі відображено обставини вчинення ДТП 7.04.2024 року, встановлено, що з моменту потрапляння у поле зору камери, автомобіль CHERY TIGGO рухається заднім ходом до моменту зупинки 9 (дев?ять) секунд, а до моменту зіткнення із автомобілем BMW 12 (дванадцять) секунд. Отже, протягом дванадцяти секунд, водій автомобіля BMW замість того, щоб негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, цього не зробив, а продовжував рух виконуючи маневр обгону у забороненному місці та допустив зіткнення із автомобілем CHERY TIGGO. Крім того, на відео добре видно, що автомобіль BMW рухається із перевищенням швидкості руху у населеному пункті. Сукупність зазначених доказів, фотознімків ділянки автодороги (перехрестя), розташування транспортних засобів на схемі місця ДТП та наявних на них пошкоджень, пояснень учасників ДТП, а також даних відеозаписів, які містяться в матеріалах справи дає підстави прийти до висновку про те, що водій ОСОБА_1 у даній ДТП, ПДР України не порушила, а навпаки у відповідності до вимог п.10.1, перед початком зміни напрямку руху - виконання маневру повороту ліворуч переконалася, що виконання даного маневру буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, а тому в матеріалах справи нема доказів її вини у порушенні ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. З огляду на конкретні обставини справи та те, що ОСОБА_1 не змогла уникнути зіткнення, не може бути поставлено їй за провину, тому що вона не зобов?язана була виходити з можливості грубого порушення ПДР іншим водієм - ОСОБА_2 . Вона не передбачала і не мала можливості передбачити, що перед початком здійснення повороту ліворуч у цей час буде здійснювати на перехресті обгін її автомобіля по зустрічній смузі руху автомобіль BMW, під керуванням ОСОБА_2 . Тому висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у скоєнні нею адміністративного правопорушення є непереконливим та суперечливим. За таких обставин, вважає, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на її користь. Просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її захисника про підтримання апеляції, пояснення потерпілого та його представника про її відхилення, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова суду в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою.

Оскаржена постанова суду цим вимогам закону не відповідає, вона підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

Апеляційний суд не може спростувати істотні порушення, які підтверджуються матеріалами справи про те, що ОСОБА_1 перед початком і при процедурі оформлення документів по ДТП, не було належним чином роз`яснено і не забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність її вини, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і його було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.

За даними матеріалів справи та твердженням ОСОБА_1 , копія протоколу не була їй вручена, що відповідно до ст. 254 КУпАП є істотним порушенням її права на захист, оскільки їй не пред`явлено адміністративне обвинувачення за ст. 124 КУпАП, що є перешкодою для притягнення її до відповідальності.

Такі істотні процесуальні порушення дають правову підставу для скасування постанови суду як незаконної і необгрунтованої.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

Вказані істотні процесуальні порушення не дають правової можливості наново оцінювати докази, підтверджувати чи заперечувати вину ОСОБА_1 , визнавати чи спростовувати можливу сумісну вину водіїв, оскільки вони є безумовною підставою для закриття справи через допущені істотні процесуально-правові порушення.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягала би виправданню за недоведеністю вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенства права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Не всі апеляційні доводи апеляції дають підставу для скасування постанови суду, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Рішення апеляційного суду не є процесуальною перешкодою для добровільного врегулювання матеріальних претензій сторін або для вирішення їх спору в порядку цивільного судочинства.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Сенича В.І. задовольнити частково, постанову Тисменицького районного суду від 30 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст.247 п. 1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : Б.М. Гриновецький