Справа № 358/569/24 Провадження № 3/358/395/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Лушкіна Ю.П., розглянув справу, яка надійшла з Відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, працює: КП ШЕУ «Магістраль», дорожній робітник, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому, відповідно до ст.268 КУпАП, роз`яснені його права,-

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

30.03.2024 року о 18-15 год ОСОБА_1 на автошляху м.Богуслав с.Шупики керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу Drager Alkotest 6810. Результат тесту - 1.99 %о. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України та у відношенні нього був складений адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та суду показав, що 30.03.2024 приблизно о 09:00 год він випив вдома 0,5 пива. В 13:00 год поїхав в м.Богуслав погуляти. В подальшому він був зупинений співробітниками поліції, які повідомили йому, що він порушив ПДР «пересік суцільну смугу» та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Під тиском співробітників поліції він погодився на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alkotest 6810 та, в подальшому, під тиском співробітників ТЦК, які його «напрягали» та батька, він погодився із результатом тесту. При цьому свідки казали, йому, що в лікарні покаже ще більший результат. Просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки був тверезий, документи підписав під тиском та не читав їх.

В судовому засіданні захисник адвокат Лушкін Ю.П. підтримав раніше подане письмове клопотання про закриття провадження у справі та просив визнати чек до протоколу ААД 130390 неналежним та недопустим доказом та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свою позицію обґрунтував наступним. Так, протокол про адміністративне правопорушення складений 30.03.2024 о 20:02 год, а сама подія зазначена у протоколі 30.03.2024 о 18:15 год, що ставить під сумнів сам факт правопорушення. В направленні на огляд водія час вказаний 19:11. З направленням ОСОБА_1 не ознайомлений. Зазначені в акті огляду ознаки сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 , не відповідають дійсності та є надуманими. З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 на запах алкоголю з порожнини рота не провіряли, по зовнішньому вигляду ознак алкогольного сп`яніння не видно. З наданого чеку освідування ОСОБА_1 не видно сертифікату відповідності спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6810 та повірку робочого засобу вимірювальної техніки. З письмових пояснень свідків вбачається, що 30.03.2024 близько 16:40 їх було запрошено бути в якості свідка відносно водія ОСОБА_1 . Пояснення свідків мають суттєві розбіжності з часом, коли фактично незаконно був зупинений поліцейськими ОСОБА_2 . Зупинка ОСОБА_1 була незаконною, оскільки працівниками поліції не зафіксовано та не надано доказу про вищевказане адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 заперечував факт вчинення ним адміністративного правопорушення у вигляді перетину суцільної смуги. З відеозаписів вбачається, що на ОСОБА_2 було здійснено тиск, що у разі згоди проїхати в медичний заклад на освідування, і покаже негативний результат, то на нього заведуть адміністративну справу, що ОСОБА_2 не вмикає покажчик повороту. На протязі всього часу відеозапису ОСОБА_2 «маринували», щоб він визнав вину. На відеозаписі № 5 зафіксовано, що працівник поліції понятим назвав ознаки алкогольного сп`яніння, чим явно перевищив свої повноваження, поняті, які були у військовій формі з автоматами, також намагалися переконати ОСОБА_2 щодо відмови пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Перед освідуванням ОСОБА_2 не було пред`явлено сертифікат відповідності спеціального технічного засобу, свідоцтво про його повірку. На відеозаписі № 5 5хв ОСОБА_3 дав згоду проїхати на освідування в медичний заклад, однак ця згода була проігнорована та здійснений тиск на ОСОБА_2 . З відеозаписів, також, вбачається, що на ОСОБА_2 було здійснено психологічний тиск як з боку поліцейських так і військових. Факт здійснення на ОСОБА_2 прихологічного тиску може бути встановлений або спростований психологічною експертизою. Разом із тим, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується жодним доказом.

Суд, вислухав учасників судового розгляду, дослідив матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 (далі Порядок № 1103).

Пунктами 1 3 Порядку № 1103 передбачено, що цей порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

-лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

П. 10, п. 13 п. 14 Порядку № 1103 встановлено, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Згідно п. 2 та п. 4 розділу I Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пп. «а» п. 2.9 ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи, а саме:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 130390 від 30.03.2024 р., який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

-роздруківка тестування на алкоголь із застосуванням приладу Drager Alkotest 6810 до протоколу ААД №130390, із результатом 1.99 %о;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, який підписаний ОСОБА_1 ;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм указаних правил ПДР;

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Щодо доводів сторони захисту про розбіжності при зазначенні часу вчинення Явтушенком адміністративного правопорушення (18:15), часу складання протоколу про адміністративне правопорушення (20:02), часу направлення на медичний огляд (19:11), суд зазначає, що вказані часові проміжки фіксують перебіг оформлення співробітниками поліції адміністративного матеріалу та не є свідченням порушення даного порядку, з урахуванням також того, що час продуття, згідно чеку Drager Alkotest 6810 становить 19:03.

Щодо відсутності підпису ОСОБА_1 на направленні на огляд до закладу охорони здоров`я, суд зазначає, що діючим законодавством не передбаченого відібрання такого підпису, оскільки вказане направлення пред`являється співробітником поліції, який здійснив доставку водія до медичного закладу, лікарю, який проводить огляд.

Щодо доводів сторони захисту про здійснення психологічного тиску на ОСОБА_1 з боку співробітників поліції та ТЦК, що можливо підтвердити або спростувати психологічною експертизою, суд зазначає, що вказані доводи не підтверджені матеріалами справи, дії співробітників поліції та ТЦК ним не оскаржувалися, скарги в адміністративному порядку на їх дії не подавалися. Таким чином у справі відсутня необхідність призначення психологічної експертизи, оскільки жодних скарг з цих підстав Явтушенком заявлено не було та матеріали справи містять достатньо доказів винуватості останнього.

того, ОСОБА_1 є повнолітньою та дієздатною особою, наділений відповідною правосуб`єктністю, тому несе особисту відповідальність за свої дії або бездіяльність.

Відсутність постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за інше адміністративне правопорушення, як підтвердження законності підстав зупинки на переконання суду не свідчить про неправомірність дій співробітників поліції з урахуванням того, що останні діяли з урахуванням вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Крім того з відеофайлу «…0102» вбачається, що у відношенні ОСОБА_1 співробітниками поліції була винесена постанова за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення ПДР України.

Щодо доводів сторони захисту про недопустимість доказу чеку Drager Alkotest 6810, оскільки не видно сертифікату відповідності спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6810 та повірки робочого засобу вимірювальної техніки та, що з чеку не вбачається, що саме даний прилад використовувався про час проведення огляду ОСОБА_2 , суд зазначає, що на місці зупинки ОСОБА_2 не просив співробітників поліції надати йому відповідні сертифікат та свідоцтво на прилад. Крім того, посилання сторони захисту на номер приладу як «1458», не відповідає дійсності, оскільки вказане число відповідає номеру тесту, а не номеру приладу. Таким чином, суд зазначає, що відсутні підстави для визнання вказаного письмового доказу недопустимим.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність підтвердження на відео ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , суд зазначає, що виявлення ознак сп`яніння відноситься до дискреції співробітників поліції, оскільки відповідно до ст. 6 КУпАП працівники поліції здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню. Крім того, відповідно до Закону України «Про поліцію» Національна поліція - орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Таким чином, саме на співробітників поліції покладено обов`язок, при виявленні в водія ознак сп`яніння, пропонувати та проводити відповідний огляд із використанням спеціальних технічних засобів.

Щодо доводів сторони захисту про наявність суттєвих розбіжностей із часом запрошення свідків, який зазначений в їх письмових поясненнях, суд зазначає, що вказані розбіжності не спростовують факту їх присутності під час проходження Явтушенком огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, в відеофайлу «_0094» вбачається, що свідки під запис зазначили свої ПІБ та були присутні під час проходження Явтушенком огляду.

Також, ОСОБА_2 тривалий час не надавав чіткої відповіді щодо своєї згоди чи незгоди з результатом тесту та на відеофайлу «_0099» зафіксована його згода з результатом тесту.

Беручи до уваги наведене, суд, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовує до нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000,00 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 7, 23, 24, 27, 40-1, 130, 221, 245, 251 252, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, код тримувача (код за ЄДРПОУ):37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Кода банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА 0010001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300 ) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь Державної судової адміністрації України у сумі 605,60 грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець