П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

з участю:

прокурора Яциків О.П.,

особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Наказом начальника Головного управління МНС України в Тернопільській області №25 від 12 лютого 2007 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального-призначення Головного управління МНС України в Тернопільській області. 09 січня 2008 року ОСОБА_2 склав присягу служби цивільного захисту. Наказом начальника ГУ ДСНС України в Тернопільській області від 12 серпня 2022 року за № 250-НК/64, старшого прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 призначено на посаду командира відділення чергової зміни частини спеціальної пожежної техніки аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області.

Наказом начальника ГУ ДСНС України в Тернопільській області за № 393-НК/64 від 29 серпня 2023 року, головного майстер-сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , командира відділення чергової зміни частини спеціальної пожежної техніки аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області звільнено зі служби цивільного захисту за підпунктом 2 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (за віком) з 30 серпня 2023 року.

Відповідно до вимог п.п 2, 3 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (далі Положення), служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Особи, які перебувають на службі цивільного захисту, поділяється на рядовий і начальницький.

Згідно з вимогами абз. 2 п. 15 даного Положення, начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий. Особам рядового і начальницького складу присвоюються такі спеціальні звання: молодший начальницький склад - головний майстер-сержант служби цивільного захисту.

Особи рядового і начальницького складу зобов`язані чесно і сумлінно додержуватися Присяги служби цивільного захисту, виконувати закони України (п. 31 даного Положення). Особи начальницького складу є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на яких поширюються дія вимог та обмежень, передбачених Законом України Про запобігання корупції (п. 6 Положення).

Згідно з вимогами п.п. д, п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корунції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі особи начальницького складу служби цивільного захисту.

Відповідно до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

В силу вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з вимогами п.п. д, п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корунції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , будучи звільненим у 2023 році з посади начальницького складу служби цивільного захисту та суб`єктом на якого поширюється дія Закону, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за минулий 2023 рік (після звільнення).

Встановлено, що ОСОБА_1 подав вказану декларацію за минулий 2023 рік (після звільнення), без поважних причин, несвоєчасно, а саме 08 квітня 2024 року.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав. Пояснив, що йому було відомо про обов`язок щодо подання електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, наступного року після припинення такої діяльності, за минулий 2023 рік (після звільнення). Однак, вважав, що такий строк її подання включає також квітень.

Просив врахувати вказані обставини, а також визнання вини, відсутність умислу та незначний термін пропуску строку встановленого законом, та обмежиться мінімальним стягненням.

Прокурор пояснив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами. Вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до відповідальності, визнавши його винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті за дане правопорушення у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що наказом начальника Головного управління МНС України в Тернопільській області №25 від 12 лютого 2007 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління МНС України в Тернопільській області з 12 лютого 2007 року.

09 січня 2008 року ОСОБА_2 склав присягу служби цивільного захисту, що підтверджується текстом присяги підписаним особисто ОСОБА_1 .

Наказом начальника ГУ ДСНС України в Тернопільській області від 12 серпня 2022 року за № 250-НК/64, старшого прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 призначено на посаду командира відділення чергової зміни частини спеціальної пожежної техніки аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області з 15 серпня 2022 року.

Наказом начальника ГУ ДСНС України в Тернопільській області за № 393-НК/64 від 29 серпня 2023 року, головного майстер-сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , командира відділення чергової зміни частини спеціальної пожежної техніки аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області звільнено зі служби цивільного захисту за підпунктом 2 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (за віком) з 30 серпня 2023 року.

Як вбачається із пам`ятки при звільненні із служби цивільного захисту осіб начальницького складу та державних службовців ДСНС України від 30 серпня 2023 року, ОСОБА_1 під підпис було вручено дану пам`ятку, де роз`яснено, у тому числі про його обов`язок після припинення діяльності подавати в установленому законом порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення за минулий 2023 рік 08 квітня 2024 року, що визнається ОСОБА_1 та підтверджується витягом (скріншотом) з офіційного сайту Єдиного державного реєстру декларацій.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора щодо наявності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, дослідивши в сукупності наявні у справі докази та кожен зокрема, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, й об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому у примітці даної статті зазначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з вимогами п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі особи начальницького складу служби цивільного захисту.

Положеннями абз. 2 ч. 2 статті 45 даного Закону передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 45 даного Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до роз`яснень НАЗК, особи, які звільнились у період з 01.01.2023 до 11.10.2023 (включно) подають, у тому числі декларацію з позначкою «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (після звільнення)» за 2023 рік до 31.03.2024.

Щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, або абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону в період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та за загальним правилом містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Обов`язок подавати щорічну декларацію виникає в суб`єкта декларування наступного року після припинення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, або перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності (щорічна декларація (після звільнення).

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 зобов`язаний був з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2024 року до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2024 року подати декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2023 рік.

Всупереч вказаним вимогам Закону, декларацію ОСОБА_1 подав 08.04.2024 року, що визнається останнім та підтверджується матеріалами справи.

Адміністративна відповідальність, відповідно до положень ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, настає в разі порушення фінансового контролю шляхом несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

В судовому засіданні ОСОБА_1 будь-яких доказів на підтвердження поважності причин несвоєчасного неподання декларації особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави, суду не надав.

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 08 квітня 2024 року, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повністю підтверджується доказами, дослідженими та оглянутими у судовому засіданні, а саме:

- копією наказу начальника Головного управління МНС України в Тернопільській області №25 від 12 лютого 2007 року про прийняття ОСОБА_1 на роботу (а.с.19);

- копією присяги Гнатіва від 09 січня 2008 року (а.с. 20);

- копією наказу начальника ГУ ДСНС України в Тернопільській області від 12 серпня 2022 року за № 250-НК/64 (а.с.21);

- копією наказу начальника ГУ ДСНС України в Тернопільській області за № 393-НК/64 від 29 серпня 2023 року (а.с.26);

- копією трудової книжки ОСОБА_1 ( а.с.22-24);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07 червня 2024 року та від 13 червня 2024 року (а.с.55-58);

- копією пам`ятки при звільненні із служби цивільного захисту осіб начальницького складу та державних службовців ДСНС України від 30 серпня 2023 року ( а.с.27);

- витягом (скріншотом) з офіційного сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.28-39);

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, яка повинна була бути подана до 01 квітня 2024 року.

Проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, яка повинна була бути подана до 01 квітня 2024 року, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При накладенні стягнення, суд на підставі положень ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, щире розкаяння ОСОБА_1 , відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, а тому приходить до переконання, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 172-6, 280, 283, 284, 287 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний штраф.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуюча: І.М. Черніцька