Справа № 488/178/24
Провадження № 33/812/248/24
ПОСТАНОВА

именем України

09 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його захисником адвокатом Михайловим Глібом Вадимовичем, на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31 грудня 2023 року серії ААД№561228 31 грудня 2023 року о 21:45 год. в м. Миколаєві на перехресті вул. 295-ї Стрілецької Дивізії з проспектом Богоявленським, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Murano, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Михайлов Г.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги захисник Михайлов Г.В. зазначав, що судом було порушено право на захист, оскільки суд не надав ОСОБА_1 можливості ознайомитися з усіма матеріалами справи. На думку захисника, відеозапис «part_00000_ Цьовка» не може бути належним та допустимим доказом, оскільки стороні захисту він для ознайомлення не надавався, а відеозапис «part_00001_ Цьовка» не містить даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не містить обставин зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , повідомлення поліцейськими своїх прізвищ, посади, спеціального звання, виявлення поліцейськими ознак сп`яніння, визначених п. 4 Інструкції про порядок виявлення поліцейськими у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735. Суд не прийняв до уваги рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії» від 23.05.1993 року, в якому ЄСПЛ вказав про принцип змагальності процесу, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, а також, що вкрай важливо, відповісти на них. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та ст. 256 КУпАП. Так в графі «Тимчасово вилучені документи» міститься два взаємовиключні записи «не вилучалось» та «ВХХ 119202 від 23.07.2014», а в графі «Тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ отримав» містяться записи: «не видавався» та «ПК 183514 від 31.12.2023», відсутні відомості про відсторонення від керування, що ставить під сумнів можливість використання його в якості доказу у справі про адміністративне правопорушення. Суд в оскаржуваній постанові зазначив, що наявні суперечності у протоколі свідчать про помилковість їх внесення до протоколу та не впливають на висновок суду про допустимість протоколу як доказу, у зв`язку з чим, на думку апелянта, суд самостійно перебрав на себе функції обвинувачення і відшукав докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Михайлов Г.В. не з`явились, про день, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, що підтверджується відповідною телефонограмою від 25.04.2024 року, що була передана ОСОБА_1 та адвокату Михайлову Г.В., а також довідкою від цієї ж дати про доставку електронного листа на зазначену захисником електронну адресу (а.с. 51зв., 52), про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. За такого відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання ОСОБА_1 та його захисника не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що суд першої інстанції наведених вище вимог законодавства дотримався.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. №3353-XII встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачений обов`язок учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.п."а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31 грудня 2023 року серії ААД№561228 31 грудня 2023 року о 21:45 год. в м. Миколаєві на перехресті вул. 295-ї Стрілецької Дивізії з проспектом Богоявленським, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Murano, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с. 1).

Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі зафіксований проведеною працівниками поліції відеозйомкою. З вказаної відеозйомки вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, від чого той відмовився. Також працівниками поліції було роз`яснено водію наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (відео 22:17:08-22:19:00).

Отже дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи захисника, викладені в апеляційні скарзі, стосовно порушення суддею права на судовий захист в зв`язку з тим, що стороні захисту для ознайомлення не надавався відеозапис «part_00000_ Цьовка», є безпідставними, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначених порушень апелянтом не надано і у матеріалах такі відомості відсутні. Між тим, у справі на аркуші за № 4 міститься конверт з двома DVD дисками із відеозаписами з бодікамер поліцейських та з відеореєстратора службового автомобіля поліції «part_00000_ Цьовка» та «part_00001_ Цьовка». Про те, що вказані відеозаписи додаються до протоколу, зазначено як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 561228 від 31.12.2023 року, так і в описі направлених для розгляду до Корабельного районного суду м. Миколаєва адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , складених старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП в Миколаївській області А.В. Савчуком («диск 2 шт. а.с. 4»).

Долучений до матеріалів справи вищевказаний відеозапис є належним доказом, оскільки містить фіксування обставин, які узгоджуються з даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Не знайшли свого підтвердження й доводи апелянта, на те, що доданий до матеріалів справи відеозапис не містить даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не містить обставин зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , повідомлення поліцейськими своїх прізвищ, посади, спеціального звання, виявлення поліцейськими ознак сп`яніння, визначених п. 4 Інструкції про порядок виявлення поліцейськими у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 так на відеозаписі з відеореєстратора службового авто зафіксовано, як 31 грудня 2023 року о 21:45 год екіпаж патрульної поліції, рухаючись по проспекту Богоявленському в місті Миколаєві наздоганяє автомобіль Nissan Murano, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що рухається з вимкненим освітленням (не увімкнені задні ліхтарі). Після подання сигналу про зупинку, транспортний засіб зупиняється на узбіччі, до нього відразу підходять троє співробітників патрульної поліції (21:45:06 21:46:47). Далі відеозапис продовжується з БК 474210 працівника поліції та за кермом даного автомобіля з увімкненим аварійним світловим сигналом знаходиться ОСОБА_1 працівник поліції одразу, представившись, повідомляє його про причину зупинки вимкнене освітлення, пізніше повідомляє водію про виявлені у нього ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (відео БК 474210 - 21:54:42- 21:54:47).

Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не заперечував, що саме він керував автомобілем.

Щодо посилань апеляційної скарги на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та ст. 256 КУпАП, так як в графі «Тимчасово вилучені документи» міститься два взаємовиключні записи «не вилучалось» та «ВХХ 119202 від 23.07.2014», а в графі «Тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ отримав» містяться записи: «не видавався» та «ПК 183514 від 31.12.2023», то воно не є істотним, не свідчить про неналежність такого протоколу як доказу при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не впливає на обставини вчинення адміністративного правопорушення, кваліфікацію дій ОСОБА_1 , не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не є підставою для скасування постанови суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Як вбачається з відеозапису проведеного працівниками поліції ОСОБА_1 вже після заповнення всіх граф протоколу та ознайомлення з його змістом виявив бажання віддати посвідчення водія працівнику поліції, тому поліцейським було доповнено дані протоколу щодо їх вилучення та надання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, про що роз`яснено ОСОБА_1 та останній після цього поставив підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. (відео БК 470665 - 23:10:03- 23:21:43)

Також не заслуговують на увагу твердження захисника Михайлова Г.В. про те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування, оскільки таке не підтверджується матеріалами справи.

Так з матеріалів відеозапису вбачається, що працівниками поліції відповідно до вимог ч. 7 ст.266КУпАП роз`яснювали ОСОБА_1 про те, що він відсторонений від керування автомобілем та потрібно викликати тверезого водія або залишити транспортний засіб на місці зупинки. (відео БК 474210-22:20:19-22:20:28; відео БК 470665 -23:10:02).

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На переконання апеляційного суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Михайловим Глібом Вадимовичем, залишити без задоволення.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць