Житомирський апеляційний суд
Справа №282/804/24 Головуючий у 1-й інст. Вальчук В. В.
Номер провадження №33/4805/1329/24
Категорія ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - Тещенка Миколи Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Тещенка Миколи Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Любарського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП,

встановив:

Постановами судді Любарського районного суду Житомирської області від 10 липня 2024 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП.

Постановою цього ж суду від 03 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, 124, ст.122-4 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 26 червня 2024 року о 09 год. 50 хв. ОСОБА_1 по вул.Князя Любарта в селищі Любар Житомирського району, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи перехрестя нерівнозначних доріг, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги в русі автомобілю SKODA FABIA, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та допустив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Після цього ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та вжив алкогольні напої. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.16.11, 2.10.а, 2.10.6 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124, ст.122-4 та ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Тещенко М.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП та накласти на нього стягнення із застосуванням ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень, а провадження у справі за ч.4 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Послався на незаконність постанови в оскаржуваній частині, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, зазначив, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а візуальна оцінка поведінки та зовнішній стан особи не може бути розцінено, як вживання особою саме спиртних напоїв. Вважає, що при розгляді справи судом не забезпечено належне виконання вимог ст.ст.1, 7, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, що потягло за собою прийняття судом необґрунтованого рішення, у тому числі, через неналежну оцінку доказів у їх сукупності.

У доповненнях до апеляційної скарги, які суд апеляційної інстанції прийняв, як письмові пояснення, захисник навів зміст відеозапису та звернув увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 по суті заперечив вживання спиртних напоїв після ДТП. Також захисник вказав, що факт визнання особою вини у порушенні ПДР, не може бути достатнім доказом правомірності суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. Вважає, що стан ОСОБА_1 (наявність ознак сп`яніння, про що зазначається працівником поліції) міг бути викликаний вживанням спиртних напоїв напередодні події, що фактично підтвердив сам ОСОБА_1 . Також вказав, що в результаті ДТП постраждалі відсутні, а тому факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не можна розцінювати як презумпцію вживання алкогольних напоїв саме після ДТП. Не виконання ним вимог п.2.5 ПДР жодним чином не підтверджує факт вживання алкоголю саме після причетності до ДТП. Отже, на його думку, факт вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв саме після ДТП належними та допустимим доказами не підтверджено, а суперечливі пояснення ОСОБА_1 не можуть бути підставою для притягнення його до відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, приходжу до наступного висновку.

Вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.10 є) Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №661663 від 26.06.2024, згідно якого 26.06.2024 о 09 год. 50 хв. по вул.Князя Любарта в селищі Любар Житомирського району, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ-2108 державний номерний знак НОМЕР_1 , та після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вжив алкогольні напої, чим порушив вимоги п.2.10 є), за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.2);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №661661 від 26.06.2024, згідно якого ОСОБА_1 26.06.2024 о 09 год. 50 хв. по вул.Князя Любарта в селищі Любар Житомирського району, керував автомобілем марки ВАЗ-2108 державний номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи перехрестя нерівнозначних доріг, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги в русі автомобілю SKODA FABIA державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.34);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №661662 від 26.06.2023, згідно якого 26.06.2024 о 09 год. 50 хв. по вул.Князя Любарта в селищі Любар Житомирського району, керував автомобілем марки ВАЗ-2108 державний номерний знак НОМЕР_1 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме, здійснив зіткнення з автомобілем SKODA FABIA державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.2.10 а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП (а.с.68);

- рапортом від 26.06.2024 про скоєння ДТП (а.с.3,35,69);

- розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.6,40,70);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2482104 від 26.06.2024 (а.с.37);

- схемою місця ДТП від 26.06.2024 (а.с.36);

- поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від 26.06.2024 (а.с.38-39,71-72);

- відеозаписом із фіксацією обставин вчиненого правопорушення (а.с.9).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував свою причетність до вчинення ДТП, залишення місця пригоди, повідомив, що вживав алкоголь після вчинення ДТП та відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я.

Зокрема, з письмових матеріалів справи та відеозапису вбачається, що ДТП сталося о 9 год 50 хв, а ОСОБА_1 виявлено працівниками поліції близько 15 години. Під час з`ясування обставин події, ОСОБА_1 надав працівнику поліції пояснення про те, що він «випив вже стопку», а тому не буде проходити огляд на стан сп`яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на приписи ч.1 ст.251 КУпАП, є самостійним джерелом доказів.

Відтак, зміст пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в усній формі поліцейському на місці події, слугує вагомим підтвердженням тієї обставини, що останній вживав алкоголь після того, як скоїв ДТП.

В подальшому, після оголошення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, останній взагалі заперечив вживання ним спиртних напоїв, хоча його поведінка, беззаперечно свідчила про його перебування в стані сп`яніння, про що правильно зазначив суд першої інстанції.

Отже, доводи захисника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.10 є) Правил дорожнього руху України підтверджується належними та допустимим доказами, а дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.4 ст.130 КУпАП.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи, дослідив докази, надав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Тещенка Миколи Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Любарського районного суду Житомирської області від 03 вересня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич