Справа № 376/1259/24 Провадження № 3/376/528/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області у складі головуючого судді Батовріної І.Г., за участю секретаря судового засідання Борисевич Д.Л., прокурора Бацури В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області об`єднану справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, працюючого директором державного підприємства «Дослідне господарство «Сквирське» Інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Сквирського районного суду Київської області надійшло два протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП та два протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, постановою Сквирського районного суду Київської області від 05.06.2024 дані адміністративні матеріали були об`єднанні в одне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер справи 376/1259/24.

Так, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора державного підприємства «Дослідне господарство «Сквирське» Інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України, будучи суб`єктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення п.п.1,2 ч.1 ст.28 даного Закону, не повідомив Національну академію аграрних наук України про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник перед підписанням наказу від 03.07.2023 № 15 «Про приймання на роботу (переведення)» яким працевлаштував у ДП ДГ «Сквирське» свого племінника ОСОБА_2 на посаду робітника, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією та передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора державного підприємства «Дослідне господарство «Сквирське» Інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України, будучи суб`єктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення п.3 ч.1 ст.28 даного Закону, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видав наказ від 03.07.2023 №15 «Про приймання на роботу (переведення)» яким працевлаштував у ДП ДГ «Сквирське» свого племінника ОСОБА_2 на посаду робітника, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією та передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора державного підприємства «Дослідне господарство «Сквирське» Інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України, будучи суб`єктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення п.п.1,2 ч.1 ст.28 даного Закону, не повідомив Національну академію аграрних наук України про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник перед підписанням наказу від 09.03.2023 № 8 «Про приймання на роботу» яким працевлаштував у ДП ДГ «Сквирське» свого двоюрідного брата ОСОБА_3 на посаду сторожа, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією та передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора державного підприємства «Дослідне господарство «Сквирське» Інституту агроекології і природокористування Національної академії аграрних наук України, будучи суб`єктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення п.3 ч.1 ст.28 даного Закону, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видав наказ від 09.03.2023 № 8 «Про приймання на роботу» яким працевлаштував у ДП ДГ «Сквирське» свого двоюрідного брата ОСОБА_3 на посаду сторожа, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією та передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву, якій просив проводити судові засідання без його участі.

22 травня 2024 року через канцелярію суду подав письмові пояснення у яких заначив, що ОСОБА_3 був працевлаштований на підприємство до того як ОСОБА_1 став директором. ОСОБА_2 був прийнятий на сезонну роботу через брак та серйозну нестачу працівників. Вказує, що не повідомив Національну академію аграрних наук про наявність реального конфлікту інтересів, оскільки не був досконало ознайомлений із Законом України «Про запобігання корупції» та зазначає, що визнає свою провину. Окрім того просить звільнити його від відповідальності у зв`язку з малозначністю вчинених правопорушень, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст. 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього.

Частина 2 ст.172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів: вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в активних діях особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього.

Так, відповідно до п. 1.1 - 1.5 статуту ДП ДГ «Сквирське», затвердженого Президентом Академії від 28.01.2020, підприємство створене Постановою Президії академії аграрних наук від 03.08.2006 (протокол №12) «Про створення дослідної бази Інституту агроекології УААН».

Підприємство безпосередньо підпорядковане Інституту агроекології природокористування Національної академії аграрних наук України.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», до осіб, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування належать посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Статтею 81 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Згідно з статями 167 та 169 цього кодексу, держава та територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, комунальні підприємства тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, державні та комунальні підприємства та інші юридичні особи, які створені розпорядчим актом Президента України, органу державної влади або органу місцевого самоврядування, є юридичними особами публічного права.

Відповідно до п. 3.1 - 3.2 статуту ДП ДГ «Сквирське» є державним, комерційним, унітарним підприємством, що діє на основі державної власності, як самостійний суб`єкт господарювання. Підприємство є юридичною особою.

Відповідно до підпунктів 7.2, 7.5 та 7.6 статуту управління ДП ДГ «Сквирське» здійснюється директором, який підзвітний Академії, директор підприємства призначається на посаду на конкурсній основі та звільняється з неї президентом Академії. Директор діючи від імені підприємства та в його інтересах відповідно до законодавства та в межах статут та контракту, самостійно вирішує питання діяльності підприємства, організовує та здійснює керівництво науково-дослідною і виробничо-господарською діяльністю, розпоряджається майном та коштами, видає накази та розпорядження, визначає структуру та штатний розпис, затверджує положення про структурні підрозділи підприємства і визначає посадові обов`язки їх працівників.

Наказом Академії від 11.11.2020 № 410-К ОСОБА_1 з 11.11.2020 призначено на посаду директора ДП ДГ «Сквирське» на умовах контракту від 10.11.2020.

ОСОБА_1 згідно із статутом та контрактом, як директор ДП ДГ «Сквирське», наділений організаційно - розпорядчими та адміністративно - господарськими функціями.

Роз`ясненнями Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 13.11.2023 № 4 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» визначено, що під посадовими особами юридичних осіб публічного права, насамперед комунальних та державних установ і підприємств слід розуміти осіб, які мають повноваження здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

У разі визначення посадових осіб на державних підприємствах до уваги слід також брати положення частини третьої статті 65 Господарського кодексу України. Зважаючи на зміст цієї норми, посадовими особами підприємства є керівник, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємств. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні, виробничі або технічні функції, визнаються посадовими особами лише за умови, що разом із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов`язки.

Отже, посадовими особами юридичних осіб публічного права, які є підприємствами, є керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту. Інші працівники таких юридичних осіб можуть бути віднесені до посадових осіб юридичних осіб публічного права за умови визнання їх посадовими особами статутом відповідного підприємства та/або здійснення ними організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій.

Таким чином ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора ДП ДГ «Сквирське», яке є юридичною особою публічного права, будучи його посадовою особою, оскільки наділений адміністративно-господарськими та організаційно- розпорядчими функціями (обов`язками), є суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пунктах 1 та 2 частини 1 статті 3 Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Дискреція - можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох різних варіантів дій, рішень.

Законом України «Про запобігання корупції» надано визначення поняттю «близькі особи» - члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції від 19.10.2022, у ситуації, коли в підпорядкуванні керівників чи інших посадових осіб працюють близькі особи, завжди існує потенційний конфлікт інтересів, оскільки у сфері повноважень таких осіб наявний приватний інтерес, зумовлений позаслужбовими стосунками з близькою особою, що може вплинути на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, вчинення дій під час виконання службових повноважень стосовно близької особи (п.п. 2.2.1. п. 2.1 розділу 2).

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 та витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження від 30.03.2024 № 0 та № 1 встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є двоюрідними братами.

У той же час, 09 березня 2023 року ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні ДП ДГ «Сквирське» за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Сквира, вул. Селекціна, 1 підписав наказ від 09.03.2023 № 8 «Про приймання на роботу», яким працевлаштував у ДП ДГ «Сквирське» свого двоюрідного брата ОСОБА_3 на посаду сторожа.

ОСОБА_1 підписуючи зазначений наказ, розумів і усвідомлював, що саме його двоюрідний брат отримає роботу, яка забезпечить трудовий стаж та відповідну зарплату, що поліпшить його матеріальний стан.

Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження від 30.03.2024 № 0 та від 18.04.2024 № 9 встановлено, що батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є рідними братом та сестрою відповідно.

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб встановлено, що 11.12.2018 між ОСОБА_4 (прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 укладено шлюб.

У відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_2 встановлено, що батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Отже ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідним дядьком та племінником відповідно.

03.07.2023 ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні ДП ДГ «Сквирське» за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Сквира, вул. Селекціна, 1 підписав наказ від № 15»Про приймання на роботу (переведення)» яким працевлаштував у ДП ДГ «Сквирське» свого племінника ОСОБА_2 на посаду робітника.

ОСОБА_1 підписуючи зазначений наказ, розумів і усвідомлював, що саме його племінник отримає роботу, яка забезпечить трудовий стаж та відповідну зарплату, що поліпшить його матеріальний стан.

Таким чином у ОСОБА_1 був наявний приватний майновий інтерес у зв`язку з підписанням вищевказаних наказів про працевлаштування свого племінника та двоюрідного брата та поліпшення матеріального стану близької особи.

Положеннями ст.41 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

З огляду на те, що директор ДП ДГ «Сквирське» не має безпосереднього керівника, тому при виникненні конфлікту інтересів він повинен повідомляти визначений законом орган управління. У даному випадку органом управління підприємства є Академія, оскільки це визначено статутом.

Згідно з листом академії від 13.03.2024 № 11-1/81 повідомлень від ОСОБА_1 щодо наявності в нього реального чи потенційного конфлікту інтересів під час виконання обов`язків директора ДП ДГ «Сквирське» не надходило.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Разом з тим, суд відхиляє клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про звільнення його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого з огляду на наступне.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням.

У Законі не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння (дія або бездіяльність).

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є необхідними та достатніми підставами для застосування статті 22 КУпАП.

Судом не встановлено будь-яких належних та достатніх підстав для застосування ст. 22 КУпАП при розгляді справи.

Таким чином враховуючи обставини справи, кількість та характер вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, суд не вбачає можливості звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно з статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, враховуючи, що санкція ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачає більш серйозний вид адміністративного стягнення, ніж санкція 1 ст.172-7 цього Кодексу, тому на підставі ч.2 ст.36 КУпАП до ОСОБА_1 , необхідно застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Таким чином, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч.2 ст.172-7 КУпАП, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.33, 172-7, 247, 252, 280, 283-285, 287-291КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Строк пред`явлення постанови до виконання становить три місяці з дня набрання постановою законної сили.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя І. Г. Батовріна