П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2024 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, уродженки м.Херсон, проживаючої у АДРЕСА_1 , працюючої переглядачем

за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

26.11.2024 року близько 04.50год. ОСОБА_1 в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Угринів-Долгобичів» що на території Сокальської ОТГ Львівської області під час перетинання державного кордону з України в Республіку Польща пред`явила паспорт громадянина США № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , чим порушила вимоги ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання правопорушник не прибула, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вину визнає. Із письмових пояснень встановлено, що придбала квиток на автобус на нове ім`я, яке змінено згідно рішення американського суду, тому при перетині кордону також пред`явила новий паспорт. Зазначає, що в Конституції України подвійне громадянство не забороняється а лише не визнається.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

У ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведено перелік документів, які надають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, зокрема це: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну).

Таким чином, виїзд з території України громадян України за пред`явленням паспортів, виданих на ім`я громадян іноземної держави, тобто без пред`явлення одного із документів, визначеного ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 2 «Правил перетинання державного кордону України», що затверджені Постановою КМУ № 97 від 27.08.1995, є незаконним та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Статтею 4 Конституції України закріплено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Це значить, що визнається на території України тільки українське громадянство, хоча набуття громадянства інших країн не заборонене.

Частиною 1 статті 2 «Про громадянство України» передбачено принципи законодавства України про громадянство, зокрема принцип єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Тобто у питаннях перетину кордону особа з подвійним громадянством визнається лише громадянином України та повинна дотримуватись всіх правил та порядку перетину кордону, які передбачені для громадян України.

Таким чином матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 маючи громадянство України під час виїзду з території України пред`явила паспорт виданий на ім`я іноземної держави паспорт громадянина США № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , тобто без пред`явлення одного із документів, визначеного ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та п. 2 «Правил перетинання державного кордону України», що затверджені Постановою КМУ № 97 від 27.08.1995, що є незаконним та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Факт адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, письмовими поясненнями, витягами.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях правопорушника наявні ознаки незаконного перетинання (або спроба незаконного перетинання) державного кордону України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність для ОСОБА_1 суд визнає каяття.

Обставин, які обтяжують відповідальність не вбачається.

Таким чином, враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, та санкцію статті вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу передбаченому санкцією ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст.283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста)грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави 605 (шістсот п`ять)грн. 60коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя: Л. Ю. Фарина