Справа № 201/2863/24
Провадження № 3/201/1627/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батуєв О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу Чекубаш М.О., відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 88-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Старшти державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №218865 від 22.02.2024 року, в якому зазначено, що: о 10 год. 46 хв. 22.02.2024 року під час здійснення заходів направлених на виявлення та попередження фактів незаконного добування та розповсюдження об`єктів рослинного та тваринного світу, та порушення природоохоронного законодавства на території Дніпропетровської та Кіровоградської областей, було виявлено, що гр. ОСОБА_1 на алеї біля будинку 31 по просп. Героїв у м. Дніпро здійснювала реалізацію риби (карпа, тушкованого товстолоба) без документів, підтверджуючих законність її набуття, що є порушенням ст. 7 ЗУ «Про тваринний світ», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 88-1 КУпАП.

До суду матеріали адміністративного правопорушення надійшли 04.04.2023 року.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, втім при розгляді справи про адміністративне правопорушення враховую те, що остання була належним чином повідомлена шляхом направлення поштового та смс-повідомлення у судове засідання на 11.06.2023 року, на яке у зазначений час та місце до суду не з`явилася.

Вважаю, що ОСОБА_1 була судом належним чином повідомлена на вказану дату, оскільки письмові виклики без виконання на адресу суду за будь-яких підстав повернуті не були. Крім того до суду не надходили заяви або клопотання ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи за її відсутності.

Крім цього статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 будучи повідомленою про дату засідання до суду не з`явилася, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у її відсутність, на підставі ч.1 ст.268 КУпАП.

Однак, остання не може бути притягнутою до адміністративної відповідальності тому що, згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Так, згідно протоколу, адміністративне правопорушення вчинене 22.02.2024 року.

Таким чином, на момент розгляду передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення адміністративного правопорушення минув, в зв`язку з чим у відповідності до ст. 247 п. 7 КУпАП накладення адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 38, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , притягнутої за ч.1 ст. 88-1 КУпАП України на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України закрити, у зв`язку з закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя О.В. Батуєв