ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 680/758/23

Провадження № 33/4820/58/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому з участю секретаря Мельничук К.С., Барановського В.В., його захисника Солов`я О.В. апеляційну скаргу захисника Солов`я О.В. на постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.122-4, ст.124, ст.130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду встановлено, що 04 листопада 2023 року о 07 годині 30 хвилин на автодорозі між селами Куражин та Мала Шурка 0 км +600м ОСОБА_1 керував автомобілем FORD SIERA, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився.

Крім того, 04 листопада 2023 року о 07 годині 30 хвилин на автодорозі між селами Куражин та Мала Шурка 0 км+600 м ОСОБА_1 керуючи автомобілем FORD SIERA, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не переконався в безпечності та здійснив наїзд на «Рукав в якому зберігається зерно». При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Також 04 листопада 2023 року о 07 годині 30 хвилин на автодорозі між селами Куражин та Мала Шурка 0 км +600 м ОСОБА_1 керуючи автомобілем FORD SIERA, д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2023 року скасувати, провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4 ч.1, ст. 124, ст. 130 ч.1 КУпАп відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності події і складу адміністративних правопорушень закрити.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що як вбачається із відеозапису із бодікамер працівників поліції запис розпочався о 10 годині 07 хвилин на зернотоці ТОВ Біг Райс, о 10 годині 15 хвилин здійснюється запис з подвір`я ОСОБА_1 . Як вбачається із відеозапису автомобіль FORD SIERRA білого кольору перебуває на подвір`ї, в`їзні ворота домогосподарства закриті. Працівниками поліції не встановлено механічних пошкоджень транспортного засобу (вмятин капоту, тріщин фар та ін.), крім відсутності переднього бампера та бачка. Лише о 10 годині 23 хвилини з приміщення будинку вийшов ОСОБА_1 , який має ознаки заспаності. Працівники поліції не встановлюють будь-яких ознак використання транспортного засобу автомобіля «FORD SIERRA», зокрема температури салону та двигуна, залишків свіжого бруду. При сіданні ОСОБА_1 за водійське крісло в автомобіль, його розміщення не відповідає антропометрії порушника.

Зазначає, що допитані працівниками поліції свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та сам ОСОБА_1 , факту керування транспортним засобом FORD SIERRA останнім не підтвердили у тому числі о 7 годині 30 хвилин. Як повідомив ОСОБА_2 , він побачив псування зернового мішка о 7

годині 30 хвилин, проте на той час, на місці де згідно із протоколом о 7 годині 30 хвилин керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 нікого уже не було. Як повідомили свідки, зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , чули як машина їздила увечері близько 11 години, проте хто керував не бачили.

Вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи дане рішення щодо визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-4, статтею 124, частиною 1 статті 130 КУпАП допустив порушення вимог статті 251 КУпАП.

Вказує, що працівниками поліції ОСОБА_1 о 7 годині 30 хвилин на автодорозі між селами Куражин-Мала Шурка 0 км+600 метрів під час керування транспортним засобом марки FORD SIERRA д/н НОМЕР_1 не зупинявся, а транспортний засіб взагалі перебував у нього дома, а тому у працівника поліції були відсутні підстави для його медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в 11 годин 45 хвилин, як водія транспортного засобу, не було.

Наголошує захисник на тому, що невідомою особою здійснено пошкодження рукава із зерном у трьох різних місцях. Враховуючи відсутність дороги (у тому числі польової) викладене свідчить про умисне, свідоме пошкодження даного рукава, а не порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження відповідного рукава. Працівниками поліції не встановлено відстань від поверхні землі на якій утворені пошкодження зернового рукава. Як вбачається із візуального спостереження за відеозаписом, такі ушкодження утворені на відстані близько 1 метра від землі, що виключає їх утворення автомобілем. Усі три ушкодження мають різну форму.

Стверджує, що відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди, що складена працівником поліції, до двох місць пошкоджень наявні сліди під`їзду транспортного засобу, а до третьої транспортний засіб взагалі не приїжджав. Як вбачається із цієї ж схеми, транспортний засіб не під`їхав безпосередньо до самого рукава, працівником поліції не встановлено на яку відстань він не під`їхав, та чи відповідає дана відстань відстані від краю передньої частини автомобіля до самого рукава (чи дійсно був наїзд).Крім цього, на плані схеми дорожньо-транспортної пригоди відсутні сліди буксування транспортного засобу, які характерні при наїзді (впиранні) на перешкоду.

Вказує, що транспортний засіб та передній бампер не містять механічних пошкоджень, які б свідчили про наїзд на рукав зерновий (при взаємодії із перешкодою бампер тріскає, металеві деталі містять вм`ятини та царапини). Відпадання бампера можливо і за інших обставин, зокрема при наїзді на яму.

Звертає увагу і на те, що відповідно до рапорту працівника поліції подія сталася в ніч на 4 листопада 2023 року, проте уже відповідно до спірних постанов, така подія відбулася о 7 годині 30 хвилин 04 листопада 2023 року, тобто вранці.

Посилання суду на те, що вина ОСОБА_1 , підтверджується тим, що він не оскаржував протоколи у справі про адміністративне правопорушення не ґрунтується на нормах права, оскільки в Україні чинним законодавством не передбачено оскарження протоколів у справі про адміністративне правопорушення, крім того такі протоколи йому взагалі не вручалися.

Як вбачається із відеозапису із нагрудної бодікамери в 11 годин 33 хвилини розгляду справи про адміністративне правопорушення не було. У даний час інспектор поліції Пасло Б.В. доручає іншому інспектору Іващуку Р. відбирати пояснення в обох, а уже в 11 годині 42 хвилини проводиться огляд на стан сп`яніння.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом без відповідного права виносилася без участі самого ОСОБА_1 , копія її останньому не вручалася, а тому йому не було відомо про її наявність. Про її наявність стало відомо лише після ознайомлення захисника із матеріалами справ про адміністративні правопорушення, що відбулося 24 листопада 2023 року.

Узагальнені доводи учасників апеляційного перегляду провадження.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник Соловей О.В. підтримали доводи апеляційної скарги просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Вислухавши учасників провадження, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 ОСОБА_9 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно зі ст.294 ч.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , крім іншого, оскаржує факт керування ним транспортним засобом 04 листопада 2023 року за обставини визначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №165598 від 04 листопада 2023 року. За таких обставин він визнає факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки транспортним засобом не керував.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не дотримався.

Суд прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124 та ст.130 ч.1 КУпАП. Суд виходив з протоколів про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8075673 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, рапорту, зареєстрованим в ЄО за №1565 від 04 листопада 2023 року, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмовими поясненнями ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , фото таблицею, відеозаписом, зробленим на відеокамери працівниками поліції.

Переглядаючи провадження у межах апеляційних вимог, такі висновки апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 ч.1 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 165598 зазначено, що 04 листопада 2023 року о 07 годині 30 хвилин на автодорозі між селами с.Куражин - с.Мала Шурка 0 км.+600м. ОСОБА_1 керував автомобілем FORD SIERA, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився (а.с. 1).

Під час апеляційного перегляду справи судом оглянуто відеозапис з нагрудних камер поліцейських, що долучено до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 165598 від 04 листопада 2023 року.

З даного відеозапису вбачається, що події відбуваються на подвір`ї будинковолодіння ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . Зайшовши на подвір`я цього домоволодіння працівниками поліції було виявлено автомобіль FORD SIERA, д.н.з. НОМЕР_1 , в нерухомому стані з вимкненим двигуном. На вимогу поліцейського з будинку вийшов ОСОБА_1 , який пояснив, що даний автомобіль належить його дружині, яка поїхала у відрядження. Даним транспортним засобом він не користується, більше того, 04 листопада 2023 року перебував в своєму домоволодінні та напередодні ввечері зі своїм товаришем ОСОБА_3 відпочивали, після чого ліг спати. Припускає, що даним авто міг скористатися його товариш, а бо будь-хто інший. В той же час, при огляді даного авто було виявлено, що ключ від авто знаходиться в замку запалення в автомобілі, вхід до подвір`я вільний.

Згодом, під час спілкування із ОСОБА_3 , останній повідомив, що після вечері він покинув місце проживання ОСОБА_1 , залишивши відкриту «хвіртку», заперечував факт керування автомобілем ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_4 03.11.2023 року о 23:00 год., який є його сусідом, він чув із подвір`я ОСОБА_1 гучний звук двигуна автомобіля, проте не бачив що авто виїжджало за межі двору, також не бачив хто саме був за кермом.

У судовому засіданні першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 послідовно заперечив викладені в протоколі обставини та наполягав, що він транспортним засобом 03.11.2023 року не керував. На його думку в той вечір його автомобілем керував ОСОБА_3 у якого була мета заподіяти шкоду ТОВ «Біграйс», через те, що останні не заплатили йому орендну плату за пай.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів на яких зафіксовано факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом FORD SIERA, д.н.з. НОМЕР_1 , перебування його на місці ДТП на автодорозі між селами Куражин та Мала Шурка 0 км+600 м біля «Рукава, в якому зберігається зерно». Отже, ОСОБА_1 в ситуації яка склалася не можна визнати водієм в розумінні вимог пункту 1.10 ПДР України. З огляду на наведені обставини, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за інкримінованими адміністративними правопорушеннями, передбаченими ст.122-4 ч.1, ст. 124, ст. 130 ч.1 КУпАП. Та обставини, що на місці пошкодження рукаву для збереження зерна був знайдений держномер д.н.з. НОМЕР_1 від автомобіля FORD SIERA, що належить дружині ОСОБА_1 , наведених висновків не спростовує, оскільки за обставин, встановлених працівниками поліції вранці 04 листопада 2023 року цим автомобілем могла керувати будь-яка інша особа.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Оскільки відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами, а під час апеляційного перегляду справи судом не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом FORD SIERA, д.н.з. НОМЕР_1 04 листопада 2023 року о 07 годині 30 хвилин на автодорозі між селами Куражин та Мала Шурка 0 км +600м, тому апеляційний суд приходить до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАп , що є підставою для закриття провадження по справі за ст.122-4 ч.1, ст. 124 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи наведені обставини, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.122-4 ч.1, ст. 124 та ст. 130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247 ч.1 п. 1 КУпАП, ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Солов`я О.В. - задовольнити.

Постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.122-4 ч.1, ст. 124, ст. 130 ч.1, КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: