ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4430/24
провадження № 3/753/2047/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

22 лютого 2024 року в період часу з 13-ї год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, повторно протягом року, економічного характеру відносно свого сина ОСОБА_2 , а саме забрала планшетний пристрій, який належав сину, чим позбавила його можливості ним користуватись.

Крім того, 24 лютого 2024 року близько 16-ї години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру повторно протягом року відносно своєї матері ОСОБА_3 , в присутності дитини ОСОБА_2 , а саме ображала нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, кидалась на матір з ножем, чим завдала психологічного болю та викликала побоювання за життя та здоров`я.

Крім того, 24 лютого 2024 року близько 22-й годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 порушила вимоги термінового робочого припису серії АА№374121 від 24.02.2024 року, а саме заборону у будь-який спосіб контактувати з матір`ю ОСОБА_3 , а саме вибивала двері до квартири, вимагала ключі, чим вчинила домашнє насильство повторно протягом року.

Крім того, 24 лютого 2024 року близько 22-й години 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 порушила вимоги термінового робочого припису серії АА№374122 від 24.02.2024 року, а саме заборону у будь-який спосіб контактувати з неповнолітнім сином ОСОБА_2 , а саме вибивала двері до квартири, вимагала ключі, чим вчинила домашнє насильство повторно протягом року.

Таким чином ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 повідомлена, що розгляд справи відбуватиметься в Дарницькому районному суді м. Києва.

Проте, будучи завчасно, до початку судового розгляду, двічі належним чином повідомленою про розгляд справи за допомогою направлення СМС-повідомлень, на виклик суду не з`явився та провадженням щодо неї не цікавилася.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме фактичними даними, які містяться в протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 923328, серії ВАБ № 923326, серії ВАБ № 923325, серії ВАБ № 923329, які складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с.1,22,41,61); письмової заяви ОСОБА_3 , відповідно до якої вона просить притягнути до відповідальності її доньку ОСОБА_1 , яка 24.02.2024 року скоїла стосовно неї та її неповнолітнього онука домашнє насильство, а саме: вибивала двері, вимагала ключі (а.с.2, 23), письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 3,24), копії термінового заборонного припису стосовно кривдника (а.с.6), формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства відносно кривдника ОСОБА_1 , відповідно до якої поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки як високий (а.с.7-9), письмовій заяві ОСОБА_2 , відповідно до якої він вказує на те, що його мати забрала планшетний пристрій та віднесла його до ломбарду, чим позбавила його можливості ним користуватись (а.с.44).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнєнасильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Враховуючи викладене, досліджені письмові документи, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, що завдало шкоду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

При вирішення питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до ст. 39-1 КУпАП, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" чи Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Враховуючи особу правопорушника, те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, обставини скоєного правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю правильним призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу з направленням ОСОБА_1 , як особи, яка вчинила домашнє насильство на проходження програми, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 39-1, 173, 173-2, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень в дохід держави.

Направити ОСОБА_1 як особу, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Управління соціального захисту населення Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації /м. Київ, вул. О. Кошиця, 11/.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба