Провадження № 33/801/337/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) тисяч гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн. на користь держави.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП: за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що суд першої інстанції завчасно та належним чином не повідомив його про наступну дату судового засідання, про оскаржувану постанову він дізнався 12 березня 2024 року, коли звернувся до інформаційного відділу суду із заявою про ознайомлення із матеріалами справи та ознайомитися із ними йому надали можливість лише 20 березня 2024 року. Відтак, вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає у запобіганні безладного руху у судовому процесі. Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

З матеріалів справи слідує таке:

- 05 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2);

- суд першої інстанції неодноразово повідомляв ОСОБА_1 надсилаючи йому виклики за допомогою SMS повідомлення (а. с. 21, 25), які останній отримував, про що свідчать клопотання/заяви, які подавав він та його адвокат Яковенко Д. О. про відкладення справи з різних причин (а.с. 22, 26-28).

- 29.01.2024 року суд першої інстанції повідомив ОСОБА_1 про судове засідання призначене на 12 лютого 2024 року о 14:00 годин за допомогою SMS повідомлення (а. с. 30), проте в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився причини неявки не повідомив.

- 12.02.2024 року по справі Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалена постанова без участі ОСОБА_1 (а.с. 31-33);

- Копія постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2024 року в цей же день направлена ОСОБА_1 (а.с. 34), яка повернута до суду 20.02.2024 р. з відміткою на конверті: «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 36);

- Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2024 року, оприлюднена в реєстрі 14.02.2024 року;

- 12.03.2024 року ОСОБА_1 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, з якими ознайомився 20.03.2024 року (а. с. 39);

- 28.03.2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу відповідно до відтиску штемпеля суду вх. № 27132 (а. с. 40).

Відтак апеляційний суд, з урахуванням встановлених обставин, виснує, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про розгляд справи щодо нього, в тому числі і щодо судового засідання 12.02.2024 року, впродовж розгляду справи він користувався правовою допомогою.

Доводи про те, що суд першої інстанції завчасно та належним чином не повідомив його про наступну дату судового засідання є безпідставним та на увагу не заслуговують, оскільки спростовується матеріалами справи, зокрема довідками про виклики за допомогою SMS повідомлення (а. с. 21, 25), які ОСОБА_1 отримував, про що свідчить його клопотання про відкладення розгляду справи (а. с. 28), таким самим способом суд першої інстанції заздалегідь 29.01.2024 року (а. с. 30) повідомив ОСОБА_1 про розгляд справи, який відбувався 12.02.2024 року. При цьому, слід зазначити, що судове провадження триває ще з листопада 2023 року, про яке ОСОБА_1 було достеменно відомо, а тому він повинен був з розумним інтервалом цікавитися результатами судового засідання, призначеного на 12.02.2024 року.

Апеляційний суд акцентує на тому, що оскаржувана постанова була у публічному доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень з 14.02.2024 року.

Відтак звернення ОСОБА_1 до суду із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи 12.03.2024 року та ознайомлення із ними лише 20.03.2024 року жодним чином не може слугувати підставою для відліку строку на апеляційне оскарження з цієї дати, так як об`єктивних перешкод вчасно дізнатися про винесення постанови по справі у ОСОБА_1 не було.

Отже ОСОБА_1 не навів жодної об`єктивної непереборної обставини, яка б свідчила про неможливість йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений законом строк.

За таких обставин ОСОБА_1 слід відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження, а подану апеляційну скаргу відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП повернути йому.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,-

по с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 за ст. 130 КУпАП, - повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета