справа № 179/97/24
провадження № 3/179/91/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року смт.Магдалинівка

Суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Кравченко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Ахтієвої Р.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Шевченко З.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «Агро-Овен КО» оператор, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2024 року о 07 годин 35 хвилин на а/д Т-04-10 «Дніпропетровськ-Магдалинівка-Котовка» на 54 км + 100 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ-21063», днз НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Водій від керування відсторонений. Своїми діями водій порушив вимоги п.2.9 а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, суду пояснив, що він автомобілем не керував. Транспортним засобом керувала його дружина, автомобіль по дорозі зламався, дружина зупинила попутку та поїхала до Магдалинівки, а він залишився ремонтувати автомобіль. Коли він перебував біля автомобіля, до нього під`їхали працівники поліції.

Захисник Шевченко З.Г. у судовому засіданні просила відмовити у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

За клопотанням ОСОБА_1 судом були допитані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, свідок ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 , суду пояснила, що 18 січня 2024 року вранці їй зателефонував чоловік та попрохав забрати його з роботи. Приблизно о 06-30 годин вона виїхала на автомобілі ВАЗ 21 за чоловіком. По дорозі вона заїхала в ямку та автомобіль зламався. Оскільки о 08-30 вона повинна бути на роботі, то вона поїхала до Магдалинівки, а чоловік залишився біля автомобіля.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_5 , та бачила, як вранці 18.01.2024 року ОСОБА_1 вийшла з будинку, сіла у свій автомобіль та поїхала з двору. Окрім ОСОБА_1 в автомобілі нікого не було.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1 його знайомий. Вранці 18.01.2024 року він йшов до знайомої, та бачив, як ОСОБА_6 допомагала ОСОБА_7 виїжджати з двору. ОСОБА_8 того ранку він не бачив. Бачив, як Світлана сіла в машину ВАЗ 2106 та виїхала з двору.

Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.9а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на заперечення, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №272375 від 18.01.2024 року;

- довідкою щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18.01.2024 року, в яких останній визнає факт керування транспортним засобом, а також пояснив, що вживав наркотичний засіб близько двох днів тому;

- висновком КП «Магдалинівська ЦЛ`ДОР від 18.01.2024 № 3, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №686692 від 18.01.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП;

- рапортом працівника поліції 18.01.2024 року та відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд вважає неспроможними, оскільки зазначені доводи не підтверджуються матеріалами справи.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він визнав факт керування автомобілем та підтвердив факт вживання наркотичних засобів. Крім того, з дослідженого відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 також не заперечував факт керування транспортним засобом, а також не повідомляв, що за кермом автомобіля перебувала його дружина.

Показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи. Крім того, свідок ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_2 , отже зацікавленою особою.

Всі інші доводи сторони захисту судом оцінюються критично, оскільки мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи і суд їх розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 скоїв грубе правопорушення, яке у випадку його не виявлення працівниками поліції, могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

В даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст.5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не відноситься, а відтак, з нього на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.33, 401, 280, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять грн. 60 коп.).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О.Ю. Кравченко