Справа № 595/911/24
Провадження № 3/595/529/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , місце роботи: завідувач аптекою,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №223350 від 15 травня 2024 року, 14 травня 2024 року о 17.45 год. на землях загального користування в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 образливо чіплялася до ОСОБА_2 , чим порушила її спокій та вчинила дрібне хуліганство.

Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції при складанні протоколу кваліфіковані за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати дану справу у відсутності ОСОБА_1 , оскільки вказана особа, є особою похилого віку і за станом здоров`я не може прийняти участь у судовому засіданні.

Будучи присутнім у судовому засіданні, захисник ОСОБА_1 , адвокат Рекуш О.Р., вину в інкримінованому ОСОБА_1 правопорушенні заперечив, подав до суду письмове клопотання, в якому просив справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити на підставі ст.247 КУпАП. Клопотання мотивує тим, що сторона захисту вважає, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП не може ґрунтуватися на доказах, які долучені до матеріалів адміністративної справи, оскільки відповідальність за вказаною статтею настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Тобто, для кваліфікації дій особи за ст.173 КУпАП необхідна наявність в цих діях хуліганського мотиву, а саме дії мають здійснюватись безпричинно і за відсутності особистих неприязних стосунків та спонукань. Разом з тим, конфлікт, який виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 травня 2024 року був зумовлений побутовими причинами, а саме, використання спільної земельної ділянки, оскільки вказані особи є сусідами і живуть в спільному будинку та на одному подвір`ї. Їх конфлікт відбувся на цьому подвір`ї, а не в громадському місці та був зумовлений особистими причинами, а не з хуліганських мотивів. Зважаючи на викладене, просить справу відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП закрити на підставі ст.247 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши докази по справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, виходячи з такого.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно-небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №19 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Громадський порядок це обумовлена потреба суспільства, система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих, головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Приймаючи до уваги те, що правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, встановлює відповідальність за вчинення хуліганських дій, в протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути конкретизовані мотиви, якими керувався правопорушник під час вчинення правопорушення, спосіб вчинення правопорушення та вказано, що дії правопорушника носили навмисний характер і були спрямовані на порушення громадського порядку і спокою громадян.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к роз`яснено, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших незаконних дій проти особи. При цьому хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Верховний Суд дійшов висновку, що за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

В той же час дії ОСОБА_1 при складанні протоколу працівниками поліції кваліфіковані за ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство.

До матеріалів адміністративної справи долучені письмові пояснення ОСОБА_3 від 15.05.2024, в яких така повідомила, що 14.05.2024 між 17.00 18.00 год. вона перебувала на своїй земельній ділянці та почула крики зі сторони господарства де проживають ОСОБА_4 з сім`єю та ОСОБА_1 . Коли вона подивилася в їхню сторону, то побачила, що між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 відбувався конфлікт. Хто кого шарпав чи бив вона не бачила. Бачила тільки як ОСОБА_1 відійшла назад, зняла косу з плеча і ручкою наносила удари конфліктуючим, проте кому саме наносила удари вона сказати не може, оскільки вони стояли близько одне до одного.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 від 15.05.2024 така повідомила, що 14.05.2024 близько 17.45 год. на території сільського господарства в АДРЕСА_1 , її сусіди ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_5 скроплювали дерева і кущі. В той час ОСОБА_5 почала кропити біля спільної криниці, на що її чоловік зробив їй зауваження і вона також. Оскільки хімікати почали потрапляти в криницю, її чоловік ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_5 та намагався відштовхнути її від криниці. В цей час ОСОБА_5 нанесла удар ручкою від скроплювача в ділянку голови. Вона стала в середину між конфліктуючими, після чого ОСОБА_5 зловила її за волосся, а її мати ОСОБА_1 вдарила її декілька разів ручкою від ручної коси в ділянку голови.

За даними письмових пояснень ОСОБА_4 від 15.05.2024, такий пояснив, що 14.05.2024 близько 17.45 год. він зі своєю дружиною були по місцю свого проживання та побачили, що їхні сусіди ОСОБА_1 та ОСОБА_5 скроплювали дерева та кущі на спільній земельній ділянці. Коли ОСОБА_5 підійшла до спільної криниці і почала кропити поблизу, внаслідок чого хімікати могли потрапити в криницю, він із дружиною зробили їм зауваження, на які вони не реагували. Він підійшов до вказаної громадянки і хотів зловити за ручку скроплювала, однак ОСОБА_5 вдарила його даною ручкою в ділянку голови, після чого вони почали шарпатися між собою. В цей час між ними стала його дружина ОСОБА_2 і ОСОБА_5 зловила її за волосся, а ОСОБА_1 нанесла декілька ударів ручкою від ручної коси, яку вона тримала в руках, в ділянку голови.

Варто зауважити, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №223350 від 15.05.2024, в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» працівником поліції зазначено: «пояснення додається». Разом з тим, в матеріалах адміністративної справи відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 .

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Рекуш О.Р., будучи присутнім у судовому засіданні, вину в інкримінованому ОСОБА_1 правопорушенні заперечив.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що наявність умислу в діях ОСОБА_1 на порушення громадського порядку і спокою інших громадян, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі не встановлено.

Згідно характеристики Золотопотіцької селищної ради №159 від 16 травня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , характеризується виключно з позитивної сторони. Скарг від сусідів та односельчан щодо порушення громадського порядку не надходило.

Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до переконання, що у матеріалах справи немає даних, які б характеризували об`єктивну сторони вказаного адміністративного правопорушення, тобто того, що ОСОБА_1 своїми умисними діями порушила громадський порядок та спокій громадян чи намагалася це зробити у громадському місці саме з хуліганських спонукань, оскільки під час конфлікту, який відбувся між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вони перебували на своїй земельній ділянці.

Висловлювання нецензурних слів під час сварки або конфлікту та інші дії описані у протоколі, утворюють дрібне хуліганство лише за умови наявності хуліганського мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи порушити громадський порядок, проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії ОСОБА_1 не були спрямовані на грубе порушення громадського порядку, а конфлікт з ОСОБА_2 був зумовлений певними обставинами та особистою неприязню, а не через бажання протиставити себе суспільству та продемонструвати явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження вчинення правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.

За нормою ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п.282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.1998 року (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За наведених обставин, факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, суд вважає за необхідне провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173, 247, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик