Провадження №3/750/289/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

захисника адвоката - Хоминської О.С.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командира відділення в/ч НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 19.12.2023 о 01:09 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Героїв Чорнобиля, 1, керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Драгер ARLM 0316 на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду позитивний 0,64 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

14.02.2024 в судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився та пояснив, що він не керував транспортним засобом. Коли під`їхала поліція автомобіль стояв, а до того за кермом був ОСОБА_2 , зупинився, оскільки автомобіль зламався, стояли на «аварійці» і з`ясовували, що могло статись. Він пересів за кермо, щоб подивитись, що саме сталося з автомобілем і в цей час під`їхала поліція. Погодився пройти огляд, щоб на товариша протокол не склали. Автомобіль не рухався і він ним не керував взагалі.

В подальшому, в судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, від нього надходили заяви про відкладення розгляду справи в зв`язку з його станом здоров`я, а також в зв`язку з проходженням комісії з визначення ступеню придатності до військової служби. Жодних заяви чи клопотань про відкладення розгляду справи, яка була призначена на 26.06.2024 о 12:30 год., від ОСОБА_1 не надійшло.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення за клопотанням такої особи має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останньому надавався час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, чим той і скористався. Крім того, захисник ОСОБА_3 була ознайомлена з матеріалами справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за участі його захисника адвоката Хоминської О.С., проти чого захисник не заперечувала.

В судове засідання в якості свідка викликався інспектор взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенант поліції Ірина Дриг, проте остання на виклик суду не з`явилась, згідно повідомлення т.в.о. начальника управління, остання в період з 17.06.2024 по 12.07.2024 перебуватиме у службовому відрядженні відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції №329 від 14.06.2024.

Захисник в судовому засіданні надала письмові заперечення на протокол та просила закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , мотивуючи тим, що в судовому засіданні не була доведена поза розумним сумнівом вина того у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки факту керування автомобілем доведено не було, що підтверджено відеозаписом, долученим до протоколу, в якому факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано, а тому провадження у справі підлягає закриттю. Також зазначила, що на відеозаписі не зафіксовано ознак алкогольного сп`яніння, які на думку поліцейського були наявні у ОСОБА_1 і такі ознаки не називались ним взагалі, разом з тим в акті огляду про такі, з незрозумілих причин, вже зазначено. Більш того, з відеозапису не вбачалось, що поліцейським було складено та надано ОСОБА_1 направлення на огляд у лікарні ЧОПНЛ, однак таке мається в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та письмові заперечення захисника, надані в судовому засіданні, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР України, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З відеозапису, дослідженому у судовому засіданні, встановлено, що факт того, що автомобіль рухався, тобто факт керування ним ОСОБА_1 не зафіксований. Інших відеозаписів та належних доказів (пояснення свідків, тощо) на підтвердження факту саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом немає і суду не надано.

Більш того, суд звертає увагу й на те, що з відеозапису, долученого до протоколу серії ААД №267740 від 19.12.2023, дослідженого у судовому засіданні, встановлено, що під час спілкування з ОСОБА_1 , працівник поліції не назвав жодної ознаки, яка б вказувала на підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, які в подальшому вже були вказані у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Поліцейським лише вказувалось, що «запах звідкись йде, може від пасажирів», і після цього, одразу запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд на місці зупинки, на що той погодився.

Тобто, під час перегляду відеозапису, виникли сумніви щодо виявлених працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, зазначених в акті огляду, оскільки в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що ОСОБА_1 мав запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, в той час, як відповідно до відеозапису, працівник поліції про будь-які ознаки взагалі не повідомляє водію, а лише потім зазначає про такі у акті, при цьому фактично навіть не встановлює зазначені ознаки дійсним оглядом особи.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №267740 від 19.12.2023, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.12.2023, чек з результатами тестування на приладі Драгер ALCOTEST 7510 ARLM-0316 від 19.12.2023 з результатом 0.64% проміле, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.12.2023, рапорт інспектора взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Ірини Дриг від 19.12.2023, відеозапис до протоколу серії ААД №267740 від 19.12.2023, переглянутий в судовому засіданні, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, оскільки обставини, зазначені у протоколі про вчинення адміністративного порушення, не відповідають обставинам, зафіксованим на відеозаписі, доданому до протоколу, тобто не підтверджуються належними доказами.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши усі докази в справі про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, за відсутністю у справі доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд приходить до висновку про недоведеність доказами поза розумним сумнівів факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, тобто у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознаками порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України.

З врахуванням наведеного, встановлені обставини не дають достатніх підстав вважати, що в судовому засіданні знайшли підтвердження подія і склад адміністративного правопорушення, а будь-які інші докази суду надані не були.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь