Справа № 142/362/23
Провадження № 33/801/548/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Нестерук В. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Доніна Михайла Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД №054504, 19 липня 2023 року о 22:10 год по вул. Шевченка у с. Рудниця Тульчинського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, з результатом 1,54 ? алкоголю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,6 грн. При винесенні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП наявними у справі доказами.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Донін М. В., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що відеозаписом з нагрудної камери не зафіксовано факт керування ним транспортним засобом , а свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 також не підтвердили факт його керування автомобілем. Він дійсно на час прибуття працівників поліції перебував у нетверезому стані, однак автомобілем не керував.

Справа призначалась апеляційним судом до розгляду на 13 червня 2024 року о 14:30 год. ОСОБА_1 було повідомлено про дату та час розгляду справи в апеляційному суді поштовим зв`язком, а адвоката Доніна М. В. за допомогою особистого кабінету адвоката в додатку «Електронного суду». ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою. Адвокат Донін М. В. також в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в розгляді інших судових справ. Розгляд справи апеляційним судом було відкладено на 24 червня 2024 року.

24 червня 2024 року ОСОБА_1 і адвокат в судове засідання не з`явились, адвокат Донін М. В. знову подав клопотання про відкладення розгляду справи, а також клопотання про ознайомлення з матеріалами справи і виклик свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Між тим, матеріали справи є і були доступні і відкриті для огляду в підсистемі «Електронний суд».

Враховуючи викладене , багаторазові відкладення розгляду справи , дату складення протоколу відносно ОСОБА_1 19.07.2023 року ,а також те, що у справі спливає 21- денний строк її розгляду апеляційним судом ,передбачений законодавством, апеляційний суд розцінює подані клопотання як спосіб затягування розгляду справи з метою закінчення строків накладення адміністративного стягнення, оскільки вказані свідки були допитані і дали свідчення суду першої інстанції ,а заявник не вказує, які нові факти вони можуть підтвердити чи спростувати. Більше того, в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були безпосередніми учасниками подій та були присутні під час оформлення матеріалів цієї адміністративної справи.

Разом із тим, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.(Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" №3236/03 від 03.04.2008).

В суді апеляційної інстанції надається право висловити пояснення по суті порушення, підтримати заявлені клопотання, у тому числі в режимі відеоконференції, обґрунтувати процесуальну необхідність у їх задоволенні, однак ОСОБА_1 та його захисник своїми процесуальними правами скористалися на власний розсуд, повторно не з`явившись в судове засідання та не висловивши бажання приймати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.

За змістом ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

На підставі вказаного, апеляційний суд не вбачає необхідності в допиті вказаних свідків ,а заявлені клопотання відхиляє і вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали і дослідивши обставини справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №054504, 19 липня 2023 року о 22:10 год у по вул. Шевченка у с. Рудниця Тульчинського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці події поліцейськими за допомогою технічного засобу «Драгер», в результаті якого підтверджено його перебування у стані алкогольного сп`яніння внаслідок вмісту 1,54 проміле алкоголю, що зафіксовано відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Як вбачається акту огляду, цей огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: різким запахом алкоголю з ротової порожнини, нестійкою ходою, порушенням мови.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

З матеріалів справи вбачається, що проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зафіксовано поліцейським відповідно до положень ст. 266 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у апеляційній скарзі не оспорюється, а тому судом не оцінюється.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є безпідставними, оскільки спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, що узгоджуються з ними та між собою, а також з поясненнями самого ОСОБА_1 .

Так, з пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що близько 10 години вечора 19 липня 2023 року в смт. Рудниця по вул. Шевченка при зустрічному роз`їзді з автомобілем йому довелось з`їхати з дороги на обочину в кущі, бо той їхав прямо на нього і чуть не спричинив ДТП. Він розвернув свій автомобіль ,наздогнавши автомобіль на якому рухався ОСОБА_1 і послідував за ним . Він заблокував його «Запорожець» своїм автомобілем ВАЗ, при спілкуванні почув від нього запах алкоголю ,а тому викликав поліцію і вони з сином утримували ОСОБА_1 на місці до приїзду поліцейських. Ствердно вказує, що автомобілем ЗАЗ керував саме його односелець ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що після 9 години вечора 19 липня 2023 року вони з батьком їхали з смт. Рудниця до смт. Піщанка, на вул. Шевченка ОСОБА_1 на автомобілі ЗАЗ виїхав на зустрічну із-за чого вони з`їхали з дороги в кущі. За кермом автомобіля ЗАЗ був ОСОБА_6 , він його чітко бачив. Розвернулись та наздогнали ОСОБА_1 біля магазину, той був п`яний, викликали поліцію, ОСОБА_1 не били, тільки утримували, щоб він не втік.

Покази свідка ОСОБА_7 про те, що він користувався автомобілем «ЗАЗ» знайомого ОСОБА_8 , коли повертаючись з Піщанки, куди він возив куму, по дорозі ,об`їжджаючи яму біля кладовища , роз`їхався з якимось автомобілем, можливо ВАЗ , автомобіль залишив на ж/д вокзалі ,а ОСОБА_1 в той день не бачив , суд вірно оцінив критично, оскільки вони об`єктивно нічим не підтверджуються і суперечать показам батька і сина ОСОБА_9 .

Останні чітко і послідовно, кожний окремо пояснили, що вони автомобіль «ЗАЗ» який чуть не спричинив ДТП і з поля зору не втрачали і розвернувшись, слідували за ним до місця його зупинки, а потім у спілкуванні з водієм ,виявивши запах алкоголю ,викликали поліцію і утримували водія ,яким виявився ОСОБА_1 .

З цих самих підстав слід критично оцінювати і покази свідка ОСОБА_3 , яка вказувала, що літом 2023 року ОСОБА_8 , його прізвища вона не знає, возив її в смт. Піщанку Запорожцем, коли повертались було вже пізно і він спішив на електричку до Одеси, тому залишив автомобіль ЗАЗ на ж/д вокзалі, ОСОБА_1 вже був на вокзалі випивший, вона ОСОБА_8 дала 250 грн за дорогу та пішки пішла додому, суд також оцінив критично так, як на час оформлення справи про адміністративне правопорушення вона не була свідком події.

У суду відсутні підстави не довіряти показам свідків батька і сина ОСОБА_9 , оскільки вказані покази повністю узгоджуються як між собою ,так і з першими поясненнями, зафіксованими відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, самого ОСОБА_1 ,який визнав як факт знаходження у стані сп`яніння, так і факт керування автомобілем. Як вбачається із відеозаписів з нагрудних камер поліцейських на час їх прибуття на місце події, в ході розмови з ними ОСОБА_1 пояснив, що керував автомобілем, вживав алкоголь та ледь не вчинив ДТП, уникнути якого вдалося завдяки діям іншого учасника дорожнього руху. Цим же відеозаписом зафіксовано огляд водія на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер.

Ці пояснення ОСОБА_1 абсолютно не узгоджуються з поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Крім того, у первісних письмових поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що 19.07.2023 він, перебуваючи в автомобілі ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , розпивав спиртні напої, після чого рухався за кермом даного автомобіля по вул. Шевченка смт. Рудниця, на зустріч йому рухався автомобіль ВАЗ, який не перемикнувши світло в положення ближнього частково його осліпив і він зупинився, із автомобіля ВАЗ вийшов ОСОБА_5 та почувши запах алкоголю від нього повідомив на спец. лінію 102 про факт керування ним в стані алкогольного сп`яніння, та залишався біля нього до приїзду працівників поліції.

В той же час , ні свідок ОСОБА_7 , ні свідок ОСОБА_3 учасниками зазначених подій не були, а те, що вони біля кладовища на автомобілі ЗАЗ ,об`їжджаючи яму, роз`їхались з якимось автомобілем ВАЗ ,а ОСОБА_6 вже був на вокзалі випивший , не спростовують ні участі ,ні вини останнього у скоєному .

Суд першої інстанції правильно оцінив ,як правдиві, покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а показам свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_3 обгрунтовано дав критичну оцінку .

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не містить факту скоєння правопорушення є безпідставними, оскільки за змістом ст. 266 КУпАП відеофіксації підлягає лише процедура огляду водія на стан сп`яніння.

Отже, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується його власними першими поясненнями, показами свідків ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , відеозаписами з нагрудних камер поліцейських у їх сукупності та взаємозв`язку, що відтворюють дійсну картину обставин вчинення адміністративного правопорушення без спотворення фактів.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, зокрема, щодо факту його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Інші обставини, на які посилається заявник, зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд першої інстанції, відповідно до ст. 245 КУпАП, у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Доніна Михайла Володимировича,залишити без задоволення.

Постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук