Справа № 351/1911/24
Провадження № 33/4808/1131/24
Категорія ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції КАЛИНОВСЬКИЙ М. .
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за адвоката Бежука С.М.,

розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Бежука Степана Миколайовича на постанову судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає у АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що ОСОБА_1 25 вересня 2024 року близько 16:15 год. в місті Снятині по вул. Шевченка керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Алкофор» та від медичного освідчення на факт вживання алкоголю водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Бежук С.М. просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджується з оскарженим рішення через те, що, на його думку, таке ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на зміст ч. 1 ст. 130, ст. 245, ст. 266, ст. 268, ст. 274, ст. 280 КУпАП, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, та Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджену наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376.

Зазначає, що працівники поліції порушили вимоги ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 ПДР, і як наслідок, його законне зупинення працівниками поліції. Стверджує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені статтями 55, 56, 59 Конституції України, також йому не було належним чином забезпечено право на допомогу адвоката на місці. Вказує, що ОСОБА_1 не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, як цього вимагає ст. 254 КУпАП. Наголошує, що всупереч Інструкції відеозапис не вівся безперервно, а складався з багатьох окремих файлів. Зауважує, що в матеріалах справи наявне направлення водія на огляд, де вказано час складання 16:30 год. та в дане направлення вже вписаний протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 136698, який згідно даних самого протоколу, поліцейський розпочав складати 25.09.2024р. о 17:13 год., тобто на 43 хвилини пізніше після оформлення направлення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

В судове засідання апеляційного суду з`явився адвокат Бежук С.М., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Адвокат Бежук С.М. просив проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Тому, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи адвоката Бежука С.М., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25 вересня 2024 року серії ЕПР1 №136698 (а.с. 1) 25 вересня 2024 року о 16 год. 15 хв. в м. Снятин по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Алкофор 507 відмовився, проходити медичний огляд в медичному закладі також відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Николайчуком В.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від підписання відмовився.

Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП не здобуто.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з копією постанови від 25 вересня 2024 року серії ЕНА № 3131694(а.с. 11) поліцейським на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що він 25 вересня 2024 року о 16 год. 15 хв. в м. Снятин по автодорозі Н-10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки, та при цьому не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в. ПДР.

Відомості про те, що ця постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення ним оскаржувалася та скасована, в матеріалах справи відсутні.

У рапорті (а.с. 13) інспектор СРПП Відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП лейтенант поліції Николайчук В.В. доповідає начальнику про те, що 25 вересня 2024 року спільно із ОСОБА_2 в складі автопатруля «Дзеркало 16» під час патрулювання в м. Снятин по вул. Шевченка близько 16 год. 15 хв. за порушення ПДР було зупинено автомобіль марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_1 , під час спілкування з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Водію ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алкофор 507» на місці зупинки транспортного засобу, на, що останній відмовився. Від проходження огляду у медичному закладі останній також відмовився. Після чого відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серія ЕПР1 №136899 та винесено адміністративну постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП серія ЕНА №3121694. Водія відсторонено від керування транспортним засобом, а транспортний засіб передано тверезому водію ОСОБА_3 .

Враховую, що рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5) на місці зупинки транспортного засобу огляд з використанням спеціального технічного засобу ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю із порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, не проводився, оскільки останній відмовився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «Снятинська багатопрофільна лікарня» СМР (а.с. 6) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю із порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд не проводився, оскільки ОСОБА_1 відмовився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 14), безсторонньо зафіксовані деякі обставини події: рух та процес зупинки транспортного засобу марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 ; процес перевірки документів, встановлення особи водія, яким є ОСОБА_1 ;як працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, після чого запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів, або у найближчому закладі охорони здоров`я; як ОСОБА_1 на неодноразову пропозицію поліцейських від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і у найближчому медичному закладі відмовився; як ОСОБА_1 весь час поводив себе агресивно, постійно нецензурно висловлювався в сторону працівників поліції, ставив до них вимоги не пов`язані із процедурою огляду.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними.

На записах з відеореєстратора службового автомобіля зазначений час і дата відповідають даним у протоколі, а далі відображення подій продовжилось на відеозаписі з іншого технічного пристрою, вони зафіксовані у хронологічній послідовності, містять відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Сторона захисту не заперечувала, що на відео відображений саме ОСОБА_1 , і що таке відео знімалося в період, коли мала місце подія.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, в частині дотримання порядку застосування відеореєстратора, встановленого на службовому транспортному засобі. Формування тривалого відеозапису з кількох відеофайлів є звичайним технологічним процесом, обумовленим особливістю та алгоритмом роботи відповідних відеореєстраторів.

Також, за змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними у п. 4 розділу І цієї ж Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Доходжу висновку, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку.

За змістом письмових матеріалів справи та відеозаписів, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, поліцейський після виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння пропонував йому пройти огляд у закладі охорони здоров`я, однак той на пропозицію поліцейського відмовився.

В апеляційній скарзі адвокат Бежук С.М. на наводить жодних доводів, які б спростовували ці обставини.

Апелянт посилається на те, працівники поліції безпідставно, незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , однак такі доводи є голослівними, адже ці обставини не підлягають встановленню, перевірці, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування транспортним засобом особою та її відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому, незгода водія з зупинкою транспортного засобу поліцейськими та її причинами, не може бути причиною відмови від виконання або обґрунтуванням ухиляння законних, неодноразових вимог поліцейського, що виконує свої службові обов`язки, зокрема у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Сторона захисту наголошує, що поліцейські під час складання протоколу не вручили ОСОБА_1 копії протоколу, однак такі доводи не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

В той час, аналіз змісту протоколу про адміністративні правопорушення та відеозаписів дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 відмовився отримати його копію під розписку.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 знав про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього, він був ознайомлений з його змістом поліцейським, в суді першої інстанції вживав заходів, які вказують на те, що він користувався професійною правовою допомогою адвоката, йому був відомий зміст висунутого обвинувачення та уповноваженими особами вжито всіх заходів для реалізації його права на захист.

Апелянт вказує, що поліцейські не вжили жодних дій щодо надання ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, проте матеріали справи не містять відомостей про те, що він висловлював поліцейським намір скористатися правовою допомогою й йому було відмовлено, або чинились перешкоди.

Звертаю увагу, що процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з правами у відповідності з ст. 268 КУпАП, виникає тоді, коли уповноважена особа виявляє таке правопорушення, що є підставою для складення відповідного протоколу.

Твердження сторони захисту про те, що в матеріалах справи наявне направлення водія на огляд, де вказано час складання 16:30 год. та в дане направлення вже вписаний протокол про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 136698, який згідно даних самого протоколу, поліцейський розпочав складати 25.09.2024р. о 17:13 год., тобто на 43 хвилини пізніше після оформлення направлення, вважаю таким, що не спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відмову від проходження огляду, та не впливає на законність та обґрунтованість судового рішення, є очевидною помилкою.

Сторона захисту не наводить переконливих доводів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не було допущено порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху - він, як особа, яка керувала транспортним засобом, погодився на вимогу поліцейського та пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено факт його як особи, яка керувала транспортним засобом, відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5.Правил дорожнього руху.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суттєвих порушень норм законодавства, які б були підставами для скасування судового рішення під час апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бежука Степана Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло