Провадження № 3/761/4245/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Овсеп`ян Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.44 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

24.02.2024 о 21 год. 50 хв., за адресою: м. Київ, вул. Коперника, 16, ОСОБА_1 зберігав при собі канабіс вагою 0,508 г для власного вживання, без мети збуту.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

Так, протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності ОСОБА_1 , а отже останньому було відомо про існування судового провадження відносно нього.

При цьому, на переконання суду, зловживаючи своїми правами, ОСОБА_1 з моменту надходження до суду протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема з 08.05.2024 не вжив належних заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження та не з`являвся на виклик в судові засідання.

З огляду на викладене, враховуючи, що не встановлено поважності причини неявки ОСОБА_1 18.06.2024 в судове засідання, суд вважає за необхідне розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 589106від 08.04.2024, витяг з ЄРДР від 25.02.2024, протокол огляду місця події від 24.02.2024, письмові пояснення ОСОБА_1 , протоколи допиту свідків, висновок експерта № СЕ-19/111-24/133834-НЗРПРАП від 22.03.2024, постанову про закриття кримінального провадження від 29.03.2024, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище дій в повному обсязі зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Докази, яким надано під час судового розгляду оцінку, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому вказують на наявність в діях останнього адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особа правопорушника, його відношення до скоєного та майновий стан останнього.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Керуючись ст.ст. 3, 34, 40-1, 44, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути судовий збір з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.32 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження або внесення подання - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя