Провадження №3-зв/760/4/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Мозолевська О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікової Катерини Сергіївни, заявленого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Мозолевської О.М. надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікової Катерини Сергіївни.

В обґрунтування своєї заяви про відвід заявник вказує на те, що в провадженні судді Застрожнікової К.С. перебуває матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заявник зауважує, що протягом розгляду справи суддею здійснено дії спрямовані на ухилення від розгляду справи у розумний строк, що на думку заявника порушує його право на справедливий суд в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У зв`язку з чим, заявник вважає, що внаслідок порушення права на справедливий суд та доступу до правосуддя, безпідставне затягування строків розгляду справи, є розумні побоювання в безсторонності та неупередженості судді, внаслідок чого вказані суб`єктивні критерії порушено, а тому суддя Застрожнікова К.С. не може брати участь в розгляді справи та підлягає відводу.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений в порядку, визначеному ст. 277-2 КУпАП, зацікавленості у розгляді справи не виявив, будь-яких клопотань, заяв чи доказів додатково не надав.

Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП розгляд заяви про відвід судді не відноситься до справ, по яким присутність заявника у судовому засіданні є обов`язковою.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішенням, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням наведеного, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути заяву ОСОБА_1 без його участі.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши письмові доводи заявника щодо відводу, суд дійшов наступних висновків.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому наявні підстави для розгляду заяви про відвід по суті і при розгляді зазначеної заяви про відвід вважаю за необхідне застосувати аналогію кримінального процесуального права.

Право подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її справи в суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність.

В силу ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу (самовідводу), визначений ст.75, 76 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні якщо за наявності інших обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10.12.2009), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993 серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996 Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які б викликали сумніви у неупередженості судді Застрожнікової К.С. і унеможливлювали винесення нею об`єктивного рішення у справі.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Вважаю, що наведена у заяві про відвід незгода з процесуальними діями судді Застрожнікової К.С. під час судового провадження в адміністративній справі, не є підставою для відводу судді.

Таким чином, доводи заявника щодо наявності ознак упередженості у діях судді Застрожнікової К.С. не знайшли свого підтвердження, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви особи, яка притягується до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП - ОСОБА_1 про відвід судді Солом`янського районного суду м.Києва Застрожнікової Катерини Сергіївни - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. МОЗОЛЕВСЬКА