справа № 515/764/24

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2024 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голови Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії СДО № 00010 від 02.05.2024 року, ОСОБА_1 , 02 травня 2024 року, працюючи на посаді в голови Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, на території прибережної захисної смуги лиману Бурнас, на початку другого кварталу лісового урочища «Лебедівка», не вжила заходів щодо ліквідації стихійного сміттєзвалища побутових та будівельних відходів, про що їй був наданий припис № 3 від 26 березня 2024 року з терміном виконання до 15 квітня 2024 року, чим порушила ст. 26 Закону України «Про управління відходами», ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування», за що передбачена відповідальність за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До суду від особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження по справі, відповідно до відповідальності ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 91 КУпАП, посилаючись на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів відносно неї, працівниками Національного природнього парку «Тузлівські лимани»грубо порушені вимоги КУпАП, а саме із змісту протоколу вбачається, що він складений ОСОБА_2 , провідним інженером з охорони природних екосистем ВДОПЗФ НПП «Тузловські Лимани». Однак у матеріалах справи не містяться підтвердження уповноваження такої посадової особи на складання відповідного протоколу, що викликає сумніви щодо правосуб`єктності такої особи. В протоколі відсутня відмітка (підпис) особи щодо якої складений цей протокол про роз`яснення її прав і обов`язків, передбачені статтею 268 цього Кодексу. Окрім цього відсутній підпис особи, щодо якої складено протокол та яка отримала примірник протоколу, а також відсутній запис про відмову від підписання протоколу та мотиви такої відмови. Крім того, просила про розгляд справи у її відсутність.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає що в судовому засіданні винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження і вона не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, а справа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП встановлює, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до ч. 1ст. 256 КУпАП в протоколі повинно бути зазначено, дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, судом було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, який у відповідності до ст. 251 КУпАП є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника, складений з порушенням вимог положень ч. 1ст. 256 КУпАП, оскільки не містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею.

В супереч вимогам ст. 256 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не додано копії паспорту правопорушника, характеристики, а також інформацію про те чи притягувався останній до адміністративної відповідальності протягом року та ін. (фактично не встановлено особу правопорушника, що позбавляє суд визначити обставини які пом`якшують та обтяжують відповідальність). Сам протокол про адміністративне правопорушення складено у відсутність правопорушника, без роз`яснення їй прав та обов`язків згідно вимог ст. 268 КУпАП, не додано письмове пояснення правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення, зазначена в протоколі, повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення. При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст. 91 КУпАП.

Досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , судом встановлено, що суть адміністративного правопорушення викладена в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 91 КУпАП.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня2005 року у справі «Гурепка проти України», заява № 61406/00, п. 55, ECHR 2005, зазначив, що з огляду на його усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

В розумінні ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обов`язок доказування покладається на орган, який склав протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення заст. 91 КУпАП.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини вказані в протоколі про адміністративне правопорушення не охоплюють кваліфікуючих ознак притаманних ст. 91 КУпАП, формулювання обвинувачення у такій формі є неконкретним, у зв`язку з чим у суду викликають обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України тлумачяться на користь ОСОБА_1 ..

Таким чином, відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заст. 91 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 91, 221, 245, 247, 252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановила:

Провадження по адміністративній справі № 515/764/24 відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області Черевата В.І.