Справа №: 297/931/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., особи щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого,

за ст. 204-1 ч. 2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №149332, складеного 29.12.2023 року за ст. 204-1 ч. 2 КУпАП, 28.12.2023 року близько 18:40 годин на напрямку 224 прикордонного знаку на околиці АДРЕСА_2 ), в межах прикордонної смуги, на відстані близько 1000 метрів від лінії державного кордону, прикордонним нарядом був виявлений та затриманий громадянин України ОСОБА_1 , який спільно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 намагався незаконно перетнути державний кордон України з Угорщиною поза пунктом пропуску, чим порушив статті 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину поза пунктом пропуску через державний кордон України в складі групи осіб.

В суді особа щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 28.12.2023 року він разом із дружиною та донькою їхали на термальні басейни в оздоровчий комплекс «Косино», оскільки його дружина є інвалідом ІІ групи і лікарі їй рекомендували відвідувати термальний басейн. По дорозі вони зупинились перед переїздом, оскільки загорілося червоне світло світлофора та з ними в машині була їхня собака на ім`я ОСОБА_4 , яка просилася вийти із автомобіля. Оскільки в той час проїжджав поїзд, він вирішив випустити собаку, однак вона втекла від нього. Він казав дружині, щоб вони з донькою їхали на басейни, а він піде шукати собаку. В цей час вже стемніло та після того, як він знайшов собаку він зустрів прикордонний патруль і пояснив їм ситуацію, яка в нього склалась. Працівники прикордонної служби його вже не відпускали, казали зачекати, та за той час поки він стояв, до нього привели ще якихось незнайомих чоловіків, після чого їх було доставлено до ВПС «Косино». Наміру перетинати державний кордон у нього не було, осіб, які зазначені у протоколі, він не знає.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та перевіривши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне затримання від 28.12.2023 року, протокол про адміністративне правопорушення від 29.12.2023 року, інформацію ДМС на ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку.

Так, ОСОБА_1 в судовому засіданні ствердив, що наміру перетинати державний кордон поза пунктом пропуску у нього не було та він 28.12.2023 року неподалік с. В.Бийгань, пішов шукати свою собаку, яка втекла від нього.

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 дав 29.12.2023 року, після його затримання, а саме, що його собака «Гільза» схопила слід і він пішов до лісу її шукати, після чого прикордонним нарядом був затриманий поблизу державного кордону (а.с. 4).

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, виходячи з положень ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення та протоколу про адміністративне затримання, інших належних і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину поза пунктом пропуску через державний кордон України в складі групи осіб, матеріали справи не містять.

Так, із долучених до справи ОСОБА_1 документів вбачається, що його дружина ОСОБА_5 дійсно є інвалідом ІІ групи (а.с. 8).

Крім того, ОСОБА_1 має закордонний паспорт громадянина України, а також дійсний закордонний паспорт громадянина Німеччини, який був при ньому при затриманні та підтверджується протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів (а.с. 5).

Отже, згідно законодавства України він має право виїзду із України за кордон і під час воєнного стану. Вищезгадані обставини також спростовують доведеність протоколу про те, що ОСОБА_1 намагався незаконно перетнути державний кордон України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП є недоведеною.

За таких обставин, суд вважає, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч. 2 КУпАП слід закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Виявлені та вилучені: гроші в сумі 1640 (одна тисяча шістсот сорок) гривень, 145 (сто сорок п`ять) євро, 240 (двісті сорок) доларів США, паспорт громадянина Німеччини для виїзду за кордон С8З45WT9V, посвідчення водія Республіки Німеччина НОМЕР_1 , паспорт громадянина Німеччини НОМЕР_2 , які зберігається в шафі в «СЗПН» ВІПС «Велика Бийгань» ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - повернути ОСОБА_1 , як власнику.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови через цей суд до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Лайош ГАЛ