Житомирський апеляційний суд
Справа №273/2182/23 Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В.
Номер провадження №33/4805/1266/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Чорноуса Анатолія Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Романівського районного суду Житомирської області від 13 серпня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 13 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 05.09.2023 о 19 годині 23 хвилини в м.Баранівка Звягельського району Житомирської області по вул.Соборній, 54-А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Ауді А4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», тест №368, результат огляду 3.38 проміле.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Чорноус А.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову про притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та ухвалити нову - про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зазначив, що суд першої інстанції грубо порушив вимоги ст.268 КУпАП, а саме, розглянув протокол у відсутності ОСОБА_1 , позбавивши останнього надати відповідні пояснення, заявити клопотання тощо. Посилаючись на неналежне повідомлення ОСОБА_1 , з огляду на повернення судової повістки у зв`язку з відсутністю отримувача, суддя не врахував, що останній мобілізований до ЗСУ та був позбавлений можливості бути належним чином повідомленим. З урахуванням наведеного вважає, що постанова підлягає скасуванню, а ОСОБА_1 , у відповідності до ч.6 ст.38 КУпАП, - звільненню від накладення адміністративного стягнення у зв`язку із спливом строку накладення стягнення в один рік 05.09.2024.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, яка притягнуто до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами та не є предметом апеляційного оскарження.

Доводи апеляційної скарги зводяться до істотного порушення суддею місцевого суду вимог ст.268 КУпАП, що на думку захисника, є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Проте, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень норм процесуального права судом першої інстанції щодо розгляду справи у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та повністю погоджується з мотивами такого процесуального рішення, прийнятого судом, які детально наведені в оскаржуваній постанові.

При цьому, апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], §41.

Матеріалами справи підтверджено, що судом першої інстанції вжито вичерпних заходів до належного повідомлення ОСОБА_1 про місце і час судового розгляду. Також, положення статті 268 КУпАП не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Окрім того, ОСОБА_1 реалізував своє право на захист шляхом укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом Чорноусом А.А., який 13.08.2024 безпосередньо приймав участь у судовому засіданні, надавав пояснення та був присутній при дослідженні доказів.

Отже, під час апеляційного перегляду справи порушень судом першої інстанції норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, не встановлено.

Також, є помилковими доводи захисника про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням на час апеляційного розгляду річного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, оскільки справа судом першої інстанції розглянута в межах строків накладення адміністративного стягнення, а закінчення таких строків на час розгляду справи апеляційним судом не є підставою для закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Чорноуса Анатолія Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Романівського районного суду Житомирської області від 13 серпня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич