Справа № 156/614/24
Провадження № 3/156/472/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І. Є. , розглянувши матеріали справи, що надійшли з ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою та мешканця: АДРЕСА_1 , одруженого, водія ФГ "Луга Нова"

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особі роз`яснено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

22.05.2024 року о 22 год 00 хв. в сел. Іваничі по вул. Залізничній, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A6 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку відмовився. Від керування відсторонений.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що він сидів на задньому сидінні свого автомобіля, припаркованого біля магазину "Акцент". Поруч з ним сиділа невідома йому жінка. Події того вечора чітко не пам`ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак наполягав, що не міг керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Стверджував, що з ним в авто були незнайомі жінки, одна з яяких, на його думку, можливо і керувала автомобілем.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як зазначено в ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 ч. 1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного ( наркотичного ) сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів;- порушення мови;- виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;- поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 частин 1 визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Протокол серії ААД № 196667 від 22.05.2024 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказом у справі.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 196667 від 22.05.2024 року, в якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапортом посадової особи ВПД № 1 (смт. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про зупинення 22.05.2024 року о 22:25 год по вул. Залізничній в сел. Іваничі транспортного засобу Ауді д.н. НОМЕР_3 (сірого кольору) під керуванням (дані водія встановлюються, бо не надає посвідчення водія). Водій перебував за кермом автомобіля у стані алкогольного сп`яніння. На порушника ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно з яким ОСОБА_1 від огляду відмовився;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 22.05.2024 року у яких зазначено, що 22.05.2024 року близько 20 год. 20 хв. біля с. Самоволя вона із сестрою ОСОБА_3 зупинили транспортний засіб Ауді сірого кольору для того, щоб доїхати до сел. Іваничі. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 В автомобілі відчувався запах алкоголю. В сел. Іваничі біля автовокзалу, після того як працівники поліції зупинили транспортний засіб, ОСОБА_1 пересів на заднє сидіння автомобіля;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 22.05.2024 року у яких зазначено, що 22.05.2024 року близько 20 год. 20 хв. вона із сестрою Юлією в с. Самоволя зупинили автомобіль Ауді А 6 для того, щоб доїхати до сел. Іваничі. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 В автомобілі відчувався запах алкоголю і візуально водій перебував у стані алкогольного сп`яніння. Приїхавши в сел. Іваничі, автомобіль зупинила поліція і водій сказав працівникам, що він не їхав за кермом, хоча пересів на заднє сидіння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.05.2024 року о 22:05 год. у зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 запаху алкоголю з порожнини рота та почервоніння шкіри обличчя;

- розпискою від 22.05.2024 року до протоколу про адміністратвине правопорушення серії ААД № 196667 про відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 ;

- рапортом інспектора СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про застосування до ОСОБА_1 . заходу забезпечення провадження у цій справі - відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

- двома оптичними дисками DVD-R з відеозаписами з місця події.

Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На відеозаписі № DDQM0342 зафіксовано рух 22.05.2024 року о 22 год. 03 хв. транспортного засобу Ауді А6 сірого кольору по вул. Залізничній в сел. Іваничі, який зупинився на узбіччі дороги. Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 одразу ж почав стверджувати, що за кермом автомобіля він не перебував, автомобілем не керував.

На відеозаписі № 00000__0023A зафіксовано пояснення пасажирки автомобіля Ауді А6 Юлії про те, що вона їхала автомобілем з номерними знаками НОМЕР_4 , ОСОБА_1 сидів за кермом, та одразу після увімкнення працівниками поліції проблискових маячків, переліз на заднє сидіння.

В ході розмови з поліцейськими ОСОБА_1 почав ствердужвати, що належним йому автомобілем керувала пасажирка ОСОБА_5 , яку він взагалі не знає.

Надалі працівник поліції запитав у пасажирки автомобіля, яка після зупинки транспортного засобу продовжувала сидіти на передньому пасажирському сидінні (Світлану), хто перебував за кермом автомобіля, на що вона відповіла: " ОСОБА_6 був за кермом". В ході розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 обмовився, що він "п`яний сидів ззаді за рульом".

На відеозаписі № 00000__0024A зафіксовано неодноразові пропозиції працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння не пройшов, мотивуючи тим, що не керував транспортним засобом та не був водієм.

Надалі ОСОБА_1 почав стверджувати, що пасажирка Юлія викрала у нього автомобіль, яким і керувала.

На неодноразові пропозиції працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відповідав питанням на питання. Поведінка ОСОБА_1 була розцінена працівником поліції як така, що направлена на уникнення проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши диски, на відеозаписах зафіксовано неадекватну поведінку порушника, яка проявлялася в його викрикуванні, образах, нецензурній лайці до працівників поліції. На запитання, чи вживав ОСОБА_1 алкогольні напої, так як мав ознаки: запах алкоголю, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, відповів, що це їх не стосується, оскільки він не керував автомобілем та почав поводити себе більш агресивно. ОСОБА_1 при розмові з працівниками поліції метушився, то сідав то виходив з автомобіля вигукуючи, що він не керував, тому «ви нічого не доведете», також почав кричати, хватати за руки, та погрожувати поліцейським. На вимоги поліцейських не реагував.

Також до матеріалів справи додано постанову серії ЕНА № 2213055 від 22.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП; довідку про отрмання ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_5 видане 02.11.2023 року.

Проаналізовані документи відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення і доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і його винуватість.

Суд критично оцінює надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 щодо того, що він не керував транспортним засобом, оскільки такі є непослідовними та направлені на уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинене діяння. Крім того, такі заперечення щодо факту керування спростовано письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , усними поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які зафіксовано на відеозаписах, що містяться на DVD-R дисках, тобто спростовується сукупністю доказів, які наявні у матеріалах справи.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

V. Накладення адміністративного стягнення

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

При вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, суддею враховано також характер вчиненого правопорушення, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; дані про особу (до адміністративної відповідальності правопорушник притягується вперше), майновий стан (працевлаштований), ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, поведінку правопорушника під час та після вчинення правопорушення та вважає необхідним застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень.

Відповідно до довідки інспектора СРПП ВПД 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Баранчука В., водій ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_5 видане 02.11.2023 року категорії "В1, В, С1, С". Отже, суд застосовує до порушника додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

VІ. Судові витрати

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, суддя вважає за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст. 9, 33, 34, 35, 40-1, 256, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в :

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення йому копії цієї постанови. Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати штрафу правопорушником у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови із ОСОБА_1 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

СуддяІ. Є. Малюшевська