Справа № 242/1122/24
Провадження № 3/0203/2194/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

09 грудня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП №3 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення); АДРЕСА_2 (відповідно до заперечень на протокол), за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 19.06.2024 року о 20.45 годині в Донецькій області, м.Українськ, вул.Б.Хмельницького, 39 керував транспортним засобом ВАЗ 2110 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав заперечення на протокол, в яких вказав, що 19.06.2024 року він разом зі знайомим рухався в м.Українськ, за кермом перебував знайомий на ім`я ОСОБА_2 , на вул.Богдана Хмельницького на автомобілі спустило колесо та водій пішов за насосом, а ОСОБА_1 залишився чекати. Через деякий час під`їхали працівники поліції та повідомили, що на автомобілі не горить задній габарит та почали складати протокол, який, на думку ОСОБА_1 , не відображає всіх обставин справи, складений з порушенням чинного законодавства. Зазначив, що направлення виписане не під час розглядуваної події, в направленні вказаний неіснуючий медичний заклад, права не роз`яснювались, записи в протоколі зроблені нерозбірливим почерком та прописними літерами записані дані особи, яка притягається до відповідальності, та дані поліцейського, відеозаписом не зафіксовано факту керування, протокол не вручено під розписку. Крім того зауважив, що під час складання поліцейським протоколу лунав сигнал повітряної тривоги, однак останній не вжив заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю. Перелічені обставини, на думку ОСОБА_1 , зумовлюють необхідність визнання доказів недопустимими та закриття провадження за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №799692 від 19.06.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться за провину порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом досліджено електронний носій інформації з двома відеофайлами, відповідно до яких поліцейським проінформовано ОСОБА_1 , що причиною зупинки транспортного засобу стало порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами. Під час спілкування з водієм поліцейським у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, які неможливо не помітити, запропонував пройти огляд у встановленому законом порядку, на що той відмовився, однак після роз`яснення наслідків такої відмови погодився на проходження огляду за допомогою спеціальних технічних засобів тільки за умови ознайомлення з документами, які дозволяють використання Драгера. Поліцейським було надано свідоцтво про повірку, де було вказано, що термін його дії до 27.07.2024 року, однак ОСОБА_1 , не виявляючи бажання ознайомитись із свідоцтвом, вимагав надати інформацію щодо виготовлення алкотестеру, хизуючись при цьому родинними зв`язками в суді, в чому йому було відмовлено. Після чого співробітники поліції неодноразово ставили питання щодо проходження огляду на місці або медичному закладі, на що ОСОБА_1 однозначної відповіді не надав, заявляючи, що не пив, в результаті чого складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Після складання протоколу його було зачитано ОСОБА_1 та вручено копію. На вказаних відеозаписах зафіксовані всі обставини, які мають істоте значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи дії поліцейських суд зазначає, що ними при оформленні адміністративного матеріалу не допущено порушення вимог чинного законодавства. Виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд у встановленому законодавством порядку, на вимогу водія надали свідоцтво про повірку Драгера. При цьому ненадання сертифікату відповідності, з урахуванням того, що з 01 січня 2018 року державна система сертифікації припинала своє існування, суд не вважає істотним порушенням п.5 розділу 2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, яке може тягнути за собою визнання отриманих доказів недопустимими. У даному випадку суд розцінює дії ОСОБА_1 по ухиленню від відповіді про проходження огляду як пасивну відмову від нього, що зумовило правомірне складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, під час якого він жодного разу не зазначав про бажання пройти огляд, а навпаки висловлював впевненість, що провадження у справі за будь-яких умов буде закрито.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності доказів керування транспортним засобом суд вважає необґрунтованими, оскільки хоча і відео не містить моменту зупинки транспортного засобу, однак інші дані, зафіксовані на відео беззаперечно свідчать про те, що саме він був водієм транспортного засобу. Так ОСОБА_1 пред`являв свої документи, сидячі на водійському сидінні, жодного разу не заперечував свого факту керування, не зазначив про керування автомобілем знайомим, який начебто пішов за насосом, вказував на безпідставність зупинки, в телефонній розмові пояснював дружині, що його зупинили незаконно, поліцейським в ході оформлення протоколу відверто пояснював, що їхав з м.Селидово до м.Українськ до тещі, сів за кермо після того як випив у зв`язку зі смертю бабусі. До того ж в самому протоколі ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом не згоден тільки з причини нероз`яснення причини зупинки.

Щодо невжиття з боку поліцейських заходів, спрямованих на усунення загрози життю та здоров`я під час повітряної тривоги суд зазначає, що відповідно до першого відеозапису (08хв.50 сек) лунає звук тривоги, однак водій жодного разу не висловив зауваження щодо зупинки під час тривоги та бажання проїхати до укриття та не звертався до поліцейських з проханням супроводити його до найближчого безпечного місця, залишивши автомобіль на місці зупинки, що свідчить про відсутність в нього відчуття реальної загрози його життю та здоров`ю. Крім цього слід зауважити, що сирена вмикається як на початок повітряної тривоги, так і на її відбій .

Не знайшли підтвердження твердження ОСОБА_1 про порушення права на захист. Так відповідно до відеозапису він не був позбавлений права користування правовою допомогою, оскільки неодноразово телефонував дружині, яка з його слів та слів поліцейських, є працівником суду, юристом за фахом, та надавала йому необхідну допомогу.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Крім того, статтею 268 КУпАП регламентовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З системного аналізу наведених правових норм КУпАП слід дійти висновку про те, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вона не позбавлена можливості реалізації своїх прав під час судового розгляду.

Не заслуговують на увагу пояснення ОСОБА_1 в частині невручення йому направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, оскільки Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735 не передбачає необхідності такого вручення, а визначає повноваження поліцейського на доставлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на підставі такого направлення, у разі згоди на те, а в даній справі ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Щодо неточного зазначення в направленні часу його видачі (20.57) та найменування закладу охорони здоров`я, розташованого в м.Покровськ, який був найближчим, враховуючи руйнування в результаті бойових дій лікарні в м.Селидово, про що було повідомлено поліцейськими, суд зазначає, що наведені обставини не впливають на встановлення фактичних обставин справи.

Інші доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінюються судом як такі, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, ОСОБА_1 знехтував вимогами закону, не виконав вимог вказаного пункту ПДР України та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення суд, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , а також безальтернативність санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, дійшов висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1,300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Повний текст постанови складено 13.12.2024 року о 16.30 годині.

Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова