ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2977/24 Справа № 208/6325/24 Суддя у 1-й інстанції - Гречана В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Редька С.М. на постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 вересня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

за участю:

захисника

в режимі відеоконференції Редька С.М.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 вересня 2024 року водій ОСОБА_1 26 червня 2024 року о 16:25 год. в м. Кам`янське по вул. Москварецькій перед буд.№3, керуючи автомобілем Toyota Yaris Cross, д.н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом праворуч на майдан Петра Калнишевського не врахувала дорожньої обстановки, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїла зіткнення з мотоциклом Geom TMT300, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п.10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить призначити у даній справі судово-автотехнічну експертизу, по суті просить постанову суду скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що рішення суду першої інстанції постановлено без дослідження всіх обставин справи, допущено спрощений підхід до розгляду вказаної справи. Наголошує на тому, що водій ОСОБА_1 рухалася біля правого краю смуги руху, тобто остання перед поворотом праворуч завчасно зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. На переконання сторони захисту водій ОСОБА_2 порушив п.п. 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України, що виключає відповідальність водія ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого прийняти законне вмотивоване рішення.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 124 КУпАП визначається порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому положеннями п. 10.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; схемі місця ДТП до нього від 26 червня 2024 року; фото таблиці з місця ДТП; письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 , наданими ним під час складання протоколу та безпосередньо у суді першої інстанії, в яких він вказав що рухався на мотоциклі, д.н.з. НОМЕР_2 , по правій полосі, попереду нього ліворуч рухався автомобіль Toyota, д.н.з. НОМЕР_1 , який не зайнявши відповідне крайнє праве положення, біля самого повороту увімкнув покажчик повороту та одразу ж став змінювати напрямок руху, тобто маневр повороту праворуч, в наслідок чого він зіткнувся з правими задніми дверцятами автомобілю, а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин ДТП, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження в апеляційній скарзі захисника про те, що водій ОСОБА_1 перед поворотом праворуч завчасно зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, не заслуговують на увагу, та є способом захисту, обраною правопорушницею та її адвокатом з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до схеми ДТП автомобіль Toyota Yaris Cross, розташований на вул. Москварецькій під невеликим кутом, відстань між переднім правим колесом та краєм проїзної частини зафіксовано 1м. Згідно до фототаблиці, доданої до протоколу, передні колеса автомобілю скеровані прямо.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника не знаходять свого підтвердження у зібраних доказах по справі.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про призначення судово-автотехнічної експертизи, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Аналізуючи зазначені вище норми, призначення експертизи віднесено на розсуд суду, який приймає рішення виходячи з конкретних обставин справи, необхідності застосування наукових, технічних або інших спеціальних знань і неможливості встановлення фактичних даних іншим шляхом.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Згідно з нормами КУпАП при вирішенні справи по суті на підставі оцінки зібраних в справі доказів суду належить вирішити правове питання щодо наявності або відсутності факту порушення з боку водія Правил дорожнього руху.

Надаючи оцінку аргументам адвоката щодо необхідності призначення експертизи у даній справі, вважаю його доводи належним чином необґрунтованими, оскільки питання про порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 не є предметом дослідження даної справи, адже протокол про порушення таким водієм ПДР України працівниками поліції не складався.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. п. 10.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду стороною захисту не надано достатньо доказів на спростування зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ДТП.

Та обставина, що поліцейські та суд по-іншому оцінюють докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

Сукупність досліджених в суді першої та апеляційної інстанції доказів підтверджує, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП, які виразилися у порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З огляду на те, що вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження судом обставин справи про адміністративні правопорушення, не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

З огляду на зазначене викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Редька С.М. залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот