Справа № 478/543/24 Провадження № 3/478/297/2024
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2024 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом на строк п`ять років на підставі постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.03.2024 року, 05 травня 2024 року о 19 год. 00 хв. в с. Казанка по вул. Миру здійснив керування транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання, ОСОБА_1 не з`явився без поважних причин, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України. Крім того, на адресу місця проживання ОСОБА_1 , яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, судом тричі було направлено листи повідомлення про виклик до суду на розгляд справи, проте судові повістки не вручені під час доставки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський Суд неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.

Враховуючи те,що будь-яких заяв від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки суд не отримував, а особисто ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, тричі повідомлявся належним чином про місце і час розгляду справи, будь-яких дій з його боку, спрямованих на визначення результату розгляду справи відносно нього не вчинялось, тому в силу ч.1 ст.268 КУпАП справа розглядається у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.

В силу приписів ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року №3353-ХІІ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом п.2.1«а» Правил дорожнього рухуУкраїни визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В силу вимог ч.5 ст.126 КУпАП, адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно диспозиції ч.4 ст.126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до положеньст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихст.255 цього Кодексу.

На думку судді вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 092060 від 05.05.2024 року, з відомостями якого ОСОБА_1 було ознайомлено, про що останній поставив підпис, жодних заперечень чи зауважень не мав;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №600897 від 05.05.2024 року, згідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.05.2024 року, згідно яких останній підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та доданими до протоколу двома фотокартками з даними геолокації;

- даними довідки від 05.05.2024 року САП Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, згідно з якими, з наявних облікових даних ІПНП «Адмінпрактика», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності працівниками СПД №1 ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме: за порушення п.п. 2.1 «А» ПДР України. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №600806 від 09.03.2024 року;

- даними довідки від 05.05.2024 року САП Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області, згідно з якими, з наявних облікових даних ІПНП НПУ (за відомостями ГСЦ МВС), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має посвідчення водія на право керування транспортним засобом;

- копією постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.12.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- копією постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 06.03.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1.«а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Частиною 4 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншим особам.

Так як, матеріалами справи не встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ-2106» номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 належить йому, до нього не може бути застосовуване адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи особу винного, який протягом року притягувався до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність відомостей, що негативно характеризують його особу, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 33 - 35, 40-1, ч.5 ст. 126, 221, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, 285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 (сім) років, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шіздесят) коп. на користь держави.

Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області.

Суддя О.О. Томашевський