Справа № 344/5556/24
Провадження № 33/4808/642/24
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Любчика С.Р., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Любчика С.Р. на постанову Івано-Франківського міського суду від 21 травня 2024 року щодо ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

визнана винуватою за ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн.

ОСОБА_2 визнано винуватою у тому, що вона 19 березня 2024 року о 19-29 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Тисменицька, керувала транспортним засобом марки "Audi A6" НОМЕР_1 на регульованому перехресті з вул. Декабристів і при повороті ліворуч не надала переваги в русі автомобілю "Hyundai" НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що рухалася в зустрічному напрямку прямо та допустила з нею зіткнення, чим порушила п. 2.3.б), 16.6. ПДР України, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 вказує, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню через істотні порушення норм матеріального та процесуального закону. Суд належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не надав їм належної оцінки в сукупності з іншими доказами, тому дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказує, що найголовнішою умовою, за якою може наставати відповідальність ОСОБА_2 , є здійснення нею повороту ліворуч на зелений сигнал світлофора, оскільки такий же сигнал буде горіти й для водіїв транспортних засобів, які рухатимуться в зустрічному напрямку прямо і будуть мати перевагу в русі. Проте ця умова, згідно із наданими поліцейськими суду матеріалами, була відсутня. Вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано зазначив у своїй постанові про те, що інша учасниця ДТП ОСОБА_1 виїхала на перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора, що дозволяє рух. Адже вона виїхала на перехрестя на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух. У зв?язку з цим щодо неї складено протокол про адміністративне, на підставі якого судом розглядається справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ст. 124 КУпАП. Отже, водій ОСОБА_2 , попередньо виїхавши на перехрестя і здійснюючи поворот ліворуч на жовтий сигнал світлофора, не могла порушити п. 16.6 ПДР України, який передбачає наявність зеленого сигналу основного світлофора. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , який за своєю суттю є фабулою адміністративного обвинувачення, не відповідає об?єктивним обставинам справи. Суд помилково вказав у своїй постанові, що водій ОСОБА_5 виїхала на перехрестя на зелений миготливий сигнал. Згідно із п. п.1.4, 16.1, 16.8 ПДР України, водій ОСОБА_2 , у дорожній ситуації повністю дотримувалася вимог ПДР України. Її правомірна поведінка підтверджується наданими суду доказами. Водночас схема наслідків ДТП не може бути доказом вини ОСОБА_6 , а тільки відображає факт зіткнення на регульованому перехресті за умови, коли автомобіль марки Audi А6 під керуванням ОСОБА_2 здійснював поворот ліворуч, а автомобіль під керуванням ОСОБА_5 рухався прямо. Аналіз копії відеозапису, циклограми роботи світлофорних об?єктів та копії дорожнього руху перехрестя вулиць Паркова алея - Тисменицька - Українських декабристів, а також пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_7 чітко вказує на певний механізм ДТП. Так, водій ОСОБА_2 під?їхала до перехрестя по вул. Тисменицька зі сторони вул. Юності, перестроїлася на крайню ліву смугу, з якої дозволено здійснювати поворот ліворуч, на вул. Українських Декабристів, і проїхавши дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінія), зупинилася за пішохідним переходом, безпосередньо перед перехрещенням із вул. Українських Декабристів, оскільки в цей час у зустрічному напрямку прямо рухалися інші транспортні засоби. Коли для водіїв, що рухаються по вул. Незалежності, загорівся жовтий сигнал світлофора, водій ОСОБА_2 відновлює рух, повертаючи ліворуч. Час роботи світлофора в різних режимах: зелений, зелений миготливий і жовтий повністю узгоджується із часом, зазначеним у циклограмі роботи світлофорних об?єктів. На відеозапису чітко видно, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_5 виїхав на перехрестя вже після загорання жовтого сигналу світлофора. Крім цього, візуально вбачається, що цей автомобіль марки Hyundai Elantra рухається зі значною швидкістю. Тому твердження ОСОБА_5 про те, що вона їхала на зелений сигнал світлофора, не відповідають дійсності. Також не відповідають дійсності надані нею пояснення про те, що автомобіль Audi А6 почав повертати на відстані 2 - 3 метри від її автомобіля, адже на відеозапису видно, що стоп-сигнали автомобіля Hyundai Elantra загораються на відстані приблизно 10 - 15 метрів від місця зіткнення. Ця обставина, з урахуванням часу реакції водія на небезпеку - 1 секунда та швидкості руху автомобіля, вказує, що в момент реагування водія ОСОБА_5 на небезпеку автомобіль Hyundai Elantra перебував на відстані щонайменше 20 - 30 метрів від місця зіткнення. А ця відстань чітко вказує, що під час реагування на небезпеку, якою був автомобіль Audi A6, що почав виконувати поворот ліворуч, автомобіль Hyundai Elantra, перебував до дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія). На думку апелянта постанова не відповідає вимогам практики ЄСПЛ та міжнародного законодавства. Просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_2 .

Заслухавши доводи захисника про підтримання апеляції, пояснення потерпілої ОСОБА_1 про її відхилення, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова суду в адміністративній справі повинна бути законною й обґрунтованою.

Оскаржена постанова суду не відповідає вказаним вимогам, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення та закінчення строку давності.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено і неухильно додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства. Ця справа належить до такої категорії проваджень.

Постанова суду не може залишатися в силі через виявлені істотні процесуальні порушення. Як з`ясовано, в порушення ст. 254 КУпАП ОСОБА_2 не було вручено копію протоколу про правопорушення, тобто їй не було пред`явлено адміністративне обвинувачення, що є підставою для скасування постанови суду. Крім того, при оформленні протоколу, перед початком його оформлення, їй не було належно роз`яснено право на допомогу адвоката, що є істотним порушенням ст. 59 Конституції України та її права на захист. Посилання на ст. 268 КУпАП не усуває це порушення, оскільки ця норма стосується прав особи в суді.

Крім того, апеляційне провадження є частиною загального судового провадження у цій справі. Процесуальні повноваження апеляційного суду обмежені строком давності. На сьогоднішній день встановлений ст. 38 КУпАП 3-місячний строк давності у цій справі закінчився, внаслідок чого дослідження й оцінка доказів є неможливими, тому постанова суду підлягає скасуванню із закриттям справи на цій підставі. Така практика узгоджується з аналогічними нормами КПК України.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вищевказана норма не містить положень про наявність в апеляційного суду повноважень щодо нового встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення прав людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є лише постанова про накладення адміністративного стягнення, умовою якої є визначення вини. У цій справі стягнення на водія не буде накладено і не буде залишено згідно постанови суду першої інстанції через її скасування через закінчення строку давності.

Враховуючи, що у цій справі датою вчинення правопорушення є 19.03.2024 року, тобто на сьогоднішній день закінчився 3-х місячний строк накладення стягнення, тому апеляційний суд не може наново досліджувати докази у справі. Так визначив законодавець у вказаних нормах КУпАП, надавши достатньо часу (3 місяці) органам поліції та суду для вчасного ухвалення рішення про винуватість чи невинуватість особи. Інша судова практика суперечить цим нормам закону.

Така позиція апеляційного суду прямо випливає із змісту ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП, де однозначно вказано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає (невідкладному) закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчився строк давності.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності.

Таким чином, вина особи чи її невинуватість, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 п.7 КУпАП. Тому всі клопотання у цій справі не можуть бути задоволені. Постанова суду щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню без підтвердження її вини чи з підтвердження її винуватості із закриттям провадження у справі.

Таке закриття справи не є процесуальною перешкодою для вирішення зацікавленими особами можливих питань про відшкодування завданих збитків у порядку цивільного судочинства, під час якого з використанням й оцінкою наявних доказів, при необхідності експертних висновків чи позиції спеціалістів, суд вирішить цивільно-правові спори між сторонами у цій автопригоді.

Дані про виправдання судом ОСОБА_1 у цій автопригоді не мають правових наслідків для апеляційного розгляду справи щодо ОСОБА_2

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Любчика С.Р. задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 21 травня 2024 року щодо ОСОБА_2 скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП у зв`язку з закінченням строку давності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : Б.М. Гриновецький