Справа № 214/3243/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 , який народився у м. Кривому Розі Дніпропетровської обл., громадянство Україна, не працюючого, не одруженого, останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (знятий з обліку з 09.05.2023), фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2024 приблизно о 20.00 год. ОСОБА_2 , будучи особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру у відношенні своєї співмешканки ОСОБА_3 , а саме, виражався на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

У судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово у встановленому законом порядку належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів, оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яка підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №384686 від 26.03.2024, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру у відношенні співмешканки ОСОБА_3 , що мало місце 25.03.2024 приблизно о 20.00 год. за місцем їх мешкання;

- рапортом інспектора, відповідно до якого 26.03.2024 до поліції із заявою звернулася ОСОБА_3 з проханням притягнути до відповідальності її співмешканця ОСОБА_2 , який 25.03.2024 о 20.00 год. за місцем їх мешкання вчинив домашнє насильство; заяву зареєстровано в ЖЕО за №6086 від 26.03.2024;

- заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , викладені в яких обставини узгоджуються із зазначеними у рапорті інспектора;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких останній визнав факт виникнення між ним та ОСОБА_3 сварки, в ході якої він виражався на її адресу нецензурною лайкою;

- постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2024 у справі №214/1159/24 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, за ч.1 ст.173-2 КУпАП, що підтверджує факт вчинення ним правопорушення повторно протягом року як особою, яку вже було піддано адміністративному стягненню за вчинення аналогічного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співмешканцями, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ч.2 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_2 є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи, тощо), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_2 , який згідно з письмовими поясненнями фактично вину визнав, однак від явок до суду ухилявся, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно колишньої співмешканки (постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.01.2024 у справі №214/536/24, від 28.03.2024 у справі №214/174/24), що свідчить про свідоме обрання ним агресивної, насильницької лінії поведінки як кривдником у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Крім того, ОСОБА_2 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 КК України за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.02.2024 у справі №214/1386/24, та наразі на розгляді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000136 від 20.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Указані обставини в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_2 продовжує свою антисуспільну поведінку та свідомо не бажає ставати на шлях виправлення. Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді громадських робіт, не вбачаючи підстав для накладення менш суворого виду адміністративного стягнення.

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства в подальшому, яке носить систематичний характер з огляду на різну варіативність здійснення психологічного насильства щодо різних потерпілих, зміни його насильницької поведінки та формування нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, в порядку ст.39-1 КУпАП суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення його на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» із взяттям на профілактичний облік та проведенням з ним профілактичної роботи в порядку, визначеному законом.

Приходячи до такого висновку, суд вважає за необхідне зауважити, що у контексті розгляду даної категорії справи важливо, щоб національна правова система ефективно боролася з випадками домашнього насильства як окремо, так і в сукупності, створюючи відповідний стримуючий ефект, здатний забезпечити ефективне запобігання протиправним діям з боку кривдників у майбутньому.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 40-1, 173-2 ч.2, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Направити ОСОБА_1 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» із взяттям його на профілактичний облік кривдників та проведенням з ним профілактичної роботи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко