Номер провадження: 33/813/2282/24
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Зєйналової А.Ф.к., ОСОБА_1 , адвоката Подольної Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на неї стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2024 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, на підставі якої піддано її адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

З вказаної постанови вбачається, що водій ОСОБА_6 23.05.2024 року, близько 09:20 год., керуючи транспортним засобом Renault Captur, державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, напроти буд. 165, в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України під час здійснення маневру повороту ліворуч, не врахувала дорожньої обстановки, не впевнилася в безпеці свого маневру, почала здійснювати маневр повороту, не переконавшись у відсутності на проїжджій частині інших транспортних засобів, яким вона створює перешкоду. Внаслідок чого ОСОБА_6 допустила зіткнення з транспортним засобом Hyundai Sonata, державний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку та здійснював маневр обгону транспортного засобу Renault Captur, державний знак НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з постановою Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2024 року представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)відповідно до п.п 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху ОСОБА_6 здійснюючи поворот ліворуч повинна була: завчано зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині; дати дорогу зустрічним транспортним засобам; дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду неї і виконують розворот. Зазначені норми не вимагають від водія, який здійснює поворот ліворуч дати дорогу транспортним засобам, які здійснюють обгін транспортного засобу, що рухаються тому ж напрямку по зустрічній смузі;

2)водій автомобіля марки Hyundai Sonata ОСОБА_7 , виконував обгін саме перед пішохідним переходом до якого було менше ніж 50 м., що порушує п.п. «в» п. 14.6 Правил дорожнього руху, що призвело до скоєння ДТП;

3)водій автомобіля марки Hyundai Sonata ОСОБА_7 під час обгону не дотримався безпечного інтервалу, чим порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху;

4)саме ОСОБА_7 порушив вимоги п. 14.2 та 14.6 Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП, проте протокол про адміністративне правопорушення було складено на ОСОБА_6 , в транспортний засіб якої в`їхав водій автомобіля Hyundai Sonata ОСОБА_7 ;

5)в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до нього додається відеозаписи, однак в матеріалах справи такі відеозаписи відсутні;

6)схему місця ДТП було складено некоректно, не зображено пішохідного переходу, відсутня дорожня розмітка, незважаючи на ДТП транспортні засоби стоять прямо у смугах;

7)судом першої інстанції не були взяті до уваги зроблені фотографії пішохідного переходу де поблизу нього було скоєне ДТП.

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Подольної Т.А., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На думку апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції, всупереч ст. 251, 252 КУпАП з достатньою повнотою не дослідив та не перевірив докази у справі, що призвело до помилкових висновків в їх оцінці на предмет допустимості та достовірності, як доказів у справі та необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Приймаючи судове рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Однак апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, та з тим, що вищезазначені докази доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з такого.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії АДД №814776 від 23 травня 2024 року з якого вбачається, що 23.05.2024 року о 09:20 год. в м. Одеса по вул. вул. Фонтанська дорога, 165, водій, керуючи транспортним засобом Renault Captur, державний знак НОМЕР_1 при зміні напрямку руху, а саме повороту ліворуч не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata, державний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який виконував обгін. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками;

-схема місця ДТП, яка сталася 23 травня 2024 року, та на якій відображено розташування транспортних засобів на момент прибуття поліції;

-письмові пояснення ОСОБА_7 з яких вбачається, що він рухаючись на своєму автомобілі Hyundai Sonata, державний знак НОМЕР_2 між вулицями Фонтанська дорога 116-114 здійснив обгін у дозволеному місці, коли перед ним друга машина Renault Captur, державний знак НОМЕР_1 включивши поворотник, незавчасно здійснив маневр повороту на ліво, не переконавшись у безпеці свого маневру. Зробила аварійну ситуацію, при якій ОСОБА_7 намагався уйти від удару як міг. Після зіткнення, друга сторона від`їхала з місця удару до узбіччя;

-письмові пояснення водія ОСОБА_1 з яких вбачається, що її транспортний засіб стояв з увімкнутим поворотником, очікуючи можливості зробити поворот, коли водій Hyundai Sonata, державний знак НОМЕР_2 почав робити обгін її транспортного засобу з лівої сторони, та в`їхав у її транспортний засіб, що на той час стояла на місці. Водій транспортного засобу Hyundai Sonata спочатку свою провину повністю визнав, але коли почали дізнаватися суму ремонту, від своїх слів відмовився.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався як на докази: на протокол про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями водія ОСОБА_7 , схемою місця ДТП.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

За приписами ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, зокрема, зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3 б ПДР України).

Відповідно до п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3 розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому обшуку; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

Матеріали справи не містять відеозаписів місця ДТП, проте містять фото на яких зафіксовані ушкоджень, які отримали транспортні засоби у результаті ДТП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, 23.05.2024 року приблизно 0 09:20 год. вона їхала на роботу, по вул. Фонтанська дорога в бік 16 станції Великого Фонтану. Проїхала світлофор, за нею рухався ще один автомобіль синього кольору. Не доїжджаючи до пішохідного переходу, вона вирішила повернути ліворуч, щоб припаркувати свій автомобіль на бордюрі, бо це єдине вільне місце де можна лишити свій транспортний засіб. ОСОБА_1 спочатку увімкнула лівий поворот, автомобіль синього кольору, який їхав відразу за нею пригальмував, і в той момент коли ОСОБА_1 вивернула свої колеса, щоб почати поворот, автомобіль Hyundai Sonata, державний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 в`їхав у її транспортний засіб.

Крім того, був долучений доказ, а саме відеозапис з якого вбачається, що дорога по вул. Фонтанська дорога, 165, де відбулася дорожньо-транспортна пригода, має по одній полосі руху в кожному напрямку. Також з відеозапису, вбачається, що 23.05.2024 року спочатку проїхав автомобіль Renault Captur білого кольору, після цього автомобіля їхав автомобіль Volkswagen синього кольору, а за ним вже їхав автомобіль Hyundai Sonata білого кольору.

Перед тим, як із своєї смуги руху водій ОСОБА_1 мала намір повернути вліво, вона увімкнула лівий поворот, що підтверджується письмовими поясненнями обох водіїв. Водій автомобіля Hyundai Sonata ОСОБА_7 здійснюючи обгін транспортних засобів, які рухалися попереду нього (автомобіль Volkswagen синього кольору) та автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не міг побачити, що ОСОБА_1 завчасно увімкнула лівий поворот та почала здійснювати поворот ліворуч, оскільки перед ним рухався транспортний засіб Volkswagen синього кольору, який обмежував видимість. В той же час, водій ОСОБА_1 увімкнувши завчано лівий поворот не могла побачити, що автомобіль Hyundai Sonata, під керуванням ОСОБА_8 почав здійснювати обгін, оскільки за нею рухався транспортний засіб Volkswagen синього кольору, який не здійснював жодного маневру.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, відповідно до зафіксованого схемою місця ДТП та фотознімками місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме середини зустрічної смуги для руху обох автомобілів, та отриманих автомобілями виду та характеру механічних ушкоджень, підтверджується версія водія ОСОБА_1 , що остання не допускала порушення ПДР, адже здійснювала маневр повороту ліворуч, завчасно ввімкнувши лівий поворот, та в момент ДТП перебувала вже на зустрічній смуги для руху, тобто вона не розпочинала виконання маневру, а перебувала в процесі його здійснення.

За таких обставин, з урахуванням сукупності досліджених судом доказів, зокрема: пояснень ОСОБА_1 , наданих безпосередньо в суді апеляційної інстанції, а також її письмових пояснень, долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень ОСОБА_7 , протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД від 23.05.2024 року, схеми місця ДТП від 23.05.2024 року, відео проїзду транспортних засобів, апеляційний суд приходить до висновку про те, що висновок суду першої інстанції відносно доведеності факту порушення ОСОБА_1 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, а саме про те, що при зміні напрямку руху вона не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, є безпідставним та необґрунтованим.

Таким чином, досліджені апеляційним судом докази вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Згідно із положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставини та положень п.2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова