Номер провадження: 33/813/2753/24
Номер справи місцевого суду: 494/1912/24
Головуючий у першій інстанції Панчишин А.Ю.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кравець Ю.І., за участю: секретаря судового засідання Гасанової Л.Я. кизи, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Волкова О.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Березівського районного суду Одеської області від 24.10.2024 року,-

встановив

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Обставини справи

Відповідно до оскарженої постанови суду, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Киктя в с. Сахарове, Березівського району, Одеської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу серії ААД №579546 від 06.10.2024 року, 06.10.2024 року о 20 год. 55 хв. , ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Киктя в с. Сахарове, Березівського району, Одеської області та не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, щоб постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, у результаті чого здійснив зіткнення з парканом житлового будинку, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, бо не доведено згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Співробітниками поліції під час складання протоколів про адміністративні правопорушення було порушено право на захист ОСОБА_1 .

Звертає увагу на те, що факт керування саме ним транспортним засобом зафіксований не був, автомобіль перебував у нерухомому стані. За таких обставин, у співробітників поліції не було підстав пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім того, заявник під час телефонної розмови із поліцейським вказав, що не бачив водія автомобіля який здійснив наїзд на огорожу.

Позиції учасників судового розгляду

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , та його захисник - адвокат Волков О.Л.підтримали доводи апеляційної скарги, та просили її задовольнити.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши об`єднані матеріали справи про адміністративні правопорушення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є обґрунтованою та такою, що прийнята з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 577197, серії ААД № 579546, які складені 06.10.2024 року об 21:38 та 21:44 год., які містять відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративних правопорушень. ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколів, проте від підпису відмовився;

- рапортом про реєстрацію в ЄО за №5412 від 06.10.2024 року, відповідно до якого 06.10.2024 року, о 20:55 год., надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 06.10.2024 року, о 20:54 год., за адресою: Березівський район, с. Сахарове, вул. Кигтя, виїзд на трасу. Невідомі два чоловіка на авто 2115 фрагмент номеру д.н.з. НОМЕР_2 , в`їхали в паркан, знаходяться в нетверезому стані. Знаходяться на місці події пробили радіатор в авто не можуть зрушити з місця. Заявник очевидець до них підходив, називати свої дані відмовився. Результат відпрацювання: складено адміністративний протокол;

- рапортом інспектора СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області Ільїна В.О. відповідно до якого він перебуваючи у складі СРПП Березівського РВП разом з інспектором того ж відділу ОСОБА_2 було здійснено виїзд по зверненню, який надійшов на спец. лінію «102», повідомив, що невідомі два чоловіка на авто 2115 фрагмент номеру д.н.з. НОМЕР_2 , в`їхали в паркан та перебувають в нетверезому стані. Прибувши на місце події за адресою: Березівський район, с. Сахарове, вул. Кигтя, було виявлено ТЗ ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 за кермом якого перебував гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів), на транспортному засобі було виявлено сліди ДТП (деформований задній бампер, та кришка багажнику), також було виявлено саме місце ДТП (пошкоджений паркан будинку). Гр. ОСОБА_3 поводив себе зухвало та в усній формі пояснював, що він не вчиняв ДТП, а лише сидів в ТЗ, натомість стверджував що ДТП скоїв гр. ОСОБА_4 . Згодом на місце події прибув гр. ОСОБА_4 , який в усній формі пояснив, що він взагалі не керував даним автомобілем. Гр. ОСОБА_1 на місці події було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager, але останній відмовився, також гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування в закладі охорони здоров`я;

- аналогічним рапортом інспектора СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 ;

-схемою місця ДТП від 06.10.2024, на якій позначено місце де відбулось зіткнення автомобіля з парканом, слід з`їзду з дороги автомобіля ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 , та напрямок руху вказаного автомобіля;

- відеозаписами нагрудних камер поліцейських Б/к 212765, 212803, на яких зафіксовано, прибуття працівників поліції на місце ДТП, де було виявлено ТЗ ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 за кермом якого перебував гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів), на транспортному засобі було виявлено сліди ДТП (деформований задній бампер, та кришка багажнику), також було виявлено саме місце ДТП (пошкоджений паркан будинку). Гр. ОСОБА_3 поводив себе зухвало та в усній формі пояснював, що він не вчиняв ДТП, а лише сидів в ТЗ, натомість стверджував що ДТП скоїв гр. ОСОБА_4 . Згодом на місце події прибув гр. ОСОБА_4 , який в усній формі пояснив, що він взагалі не керував даним автомобілем. Гр. ОСОБА_1 на місці події було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager, але останній відмовився, також гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування в закладі охорони здоров`я, а також роз`яснено право на відмову від проходження медичного огляду. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що в нього все добре, він тільки сидів за кермом та керування транспортним засобом не здійснював, та на неодноразові вимоги працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку та складено протоколи про адміністративні правопорушення. В подальшому ОСОБА_1 , після того як було розпочато процедуру складання протоколу, визнав що керував транспортним засобом та потрапив у ДТП, проте, наполегливо просив працівників поліції не складати адміністративний протокол за ст. 130 КУпАП.;

Суд першої інстанції визнав доведеним порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 2.3 б ПДР України відповідно до якого водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

-п.12.1 ПДР України відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 13.1 ПДР України відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

- п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд погоджується із висновками районного суду, що наявні в справі докази відповідають критерію належності, допустимості та достатності, а їх сукупність вказує на обґрунтованість висновку місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд визнає безпідставними твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, з посиланням на те, що він не керував транспортним засобом, що на його думку свідчить про відсутність порушення ПДР України, з огляду на таке.

Так з відеозапису вбачається, що після прибуття працівників поліції, ОСОБА_1 який перебував за кермом автомобіля ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 повідомив, що він не керував транспортним засобом, та вказав, що за кермом був гр. ОСОБА_4 , але згодом на місце події прибув гр. ОСОБА_4 , який в усній формі пояснив, що він взагалі не керував даним автомобілем.

Крім того, відповідно до відеозапису, вбачається що ОСОБА_1 спочатку категорично заперечував факт керування транспортним засобом, проте згодом в ході складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 визнав факт керування автомобілем та вчинення ДТП за його участю.

Порушення порядку складання протоколу щодо ОСОБА_1 судом не встановлено. Вважати, що працівники поліції діяли протиправно, немає підстав, оскільки їх дії не були оскаржені в установленому законом порядку.

Відповідно до п.п. 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР, Правил), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі, на що останній відмовився, обставини справи беззаперечно вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На відеозаписі судом не встановлено дій, які б вказували на порушення поліцейськими порядку або Інструкції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що об`єктивних даних зафіксованих на відео достатньо для підтвердження факту вказаних в протоколах обставин, та не вбачає підстав для визнання відеозапису неналежним та недопустимим доказом. За наведених обставин, даний доказ, з огляду на приписи ст.251 КУпАП, є належним та допустимим.

Будь-яких інших фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису апелянтом не надано. Не встановлено таких даних і під час апеляційного розгляду справи.

Накладаючи адміністративне стягнення, місцевий суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, з урахуванням приписів ст.36 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, а також особу правопорушника.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 , та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді даної справи в суді першої інстанції, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення скарги та скасування оскарженої постанови.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Березівського районного суду Одеської області від 24.10.2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець