Справа № 278/2483/23
Провадження № 3/643/360/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 року суддя Московського районного суду м. Харкова Осадчий О. В., розглянувши матеріали УПП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні перебуває справа про адміністративне правопорушення № 278/2483/23 відносно ОСОБА_1 за ч. ст. 126 КУпАП згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 392455 від 14 травня 2023 року.

25 травня 2023 року матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. ст. 126 КУпАП згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 392455 від 14 травня 2023 року направлені до Житомирського районного суду Житомирської області.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 26 травня 2023 року у справі № 278/2483/23 адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП повернуті до УПП в Житомирській області для доопрацювання.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 11 липня 2023 року у справі № 278/2483/23 задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 та матеріали справи направлені до Київського районного суду м. Харкова для розгляду справи за підсудністю.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2023 року у справі № 278/2483/23 адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 оглиза ч. 5 ст. 126 КУпАП направлені за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Матеріали справи № 278/2483/23 надійшли до Московського районного суду м. Харкова 02 серпня 2023 року.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 392455 від 14 травня 2023 року, 14 травня 2023 року о 10:04 год. на автодорозі Р-18, 7 км, с. Станишівка, водій керував транспортним засобом «JEEP CHEROKEE», д. н. з. НОМЕР_1 , який не мав права керування таким транспортним засобом, при цьому притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП ЕАР № 6381189 від 08 січня 2023 року. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України. Відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

10 серпня 2023 року у судовому засіданні надав пояснення щодо протоколу ОСОБА_1 , допитаний у якості свідка ОСОБА_2 .

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2023 року у справі № 278/2483/23 частково задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Бережного О. Л. Призначено у справі комплексну судову комп`ютерно портретну експертизу, виробництво якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса».

27 травня 2024 року до суду надійшов висновок експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» № 22261/22262 за результатами проведення комплексної судової експертизи відео-, звукозапису та фототехнічної експертизи по матеріалам справи про адміністративне правопорушення № 278/2483/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП суд розглядає справу без участі ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правила дорожнього руху України встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п. 1.1).

Згідно з п. 1.3, 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 4 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, з матеріалів справи, а саме копії постанови серії ЕАР № 6381189, слідує, що 08 січня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування автомобілем без посвідчення водія, оскільки не отримував його, шляхом накладення штрафу у розмірі 3400 грн.

Одночасно, для встановлення наявності в діях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення підлягає доказуванню не лише факт відсутності права на керування транспортним засобом, а й факт керування особою транспортним засобом.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а Касаційний адміністративний суд Верховного Суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 392455 від 14 травня 2023 року; рапорт та довідки інспекторів УПП в Житомирській області, заяву начальника ВАП УПП в Житомирській області, копію постанови серії ЕАР № 6381189.

Так, у судовому засіданні, яке відбулося 10 серпня 2023 року, ОСОБА_1 пояснив, що автомобіль «JEEP CHEROKEE», д. н. з. НОМЕР_1 , належить йому, та 14 травня 2023 року він разом з ОСОБА_2 поверталися з м. Вінниці до м. Харкова, по дорозі додому у с. Станишівка Житомирської області, автомобіль зупинено працівниками поліції. Також пояснив, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 , а він знаходився на задньому пасажирському сидінні автомобіля. Коли ОСОБА_2 зупинив автомобіль, він сказав йому, що вийде сам до поліцейських, після спілкування з поліцейськими зрозумів, що вони склали протокол на нього за перевищення швидкості, тому, не читаючи протокол, підписав його. Наголосив, що за кермом автомобіля перебував не він, а саме ОСОБА_2 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що саме він 14 травня 2023 року керував автомобілем «JEEP CHEROKEE», д. н. з. НОМЕР_1 , зокрема, під час зупинки автомобіля поліцейськими. Пояснив, що ОСОБА_1 перебував на задньому пасажирському сидінні автомобіля. Також свідок пояснив, що хотів вийти з автомобіля до поліцейських, проте ОСОБА_1 сказав, що це його автомобіль, тому він вийде до поліцейських, після чого останній вийшов з автомобіля, відкривши задні пасажирські двері, і деякий час спілкувався з поліцейськими, після чого, як зрозумів свідок, поліцейські склали протокол на ОСОБА_1 за перевищення швидкості.

З метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин цієї справи, а також з метою забезпечення прав учасників справи на подання доказів, суд задовольнив клопотання захисника та призначив у справі комплексну судову комп`ютерно портретну експертизу.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2023 року у справі № 278/2483/23 про призначення у справі комплексної судової комп`ютерно портретної експертизи, виробництво якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса», перед експертом поставлено наступне питання, попередивши його про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 384, 385 КК України:

-Чи можливо ідентифікувати місце в автомобілі, яке займав ОСОБА_1 , до моменту його виходу з автомобіля з д. н. з. НОМЕР_1 , що зафіксовано на відеозаписі Video ID : 40c6505534dda4bfа98015, початок відеозапису: 14 May 2023 10:04:18, кінець: 14 May 2023 10:04:56. Записано: 0174602 (0174602 ОСОБА_3 ). ID реєстратора: 475563. MP4 створено на: 13 June 2023 16:20:29, by: 0013265 (0013265 ОСОБА_4 ).

Так, у висновку експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» № 22261/22262 від 20 травня 2024 року зазначено, що встановити місце в автомобілі, яке займав ОСОБА_1 , до моменту його виходу з автомобіля «JEEP CHEROKEE», д. н. з. НОМЕР_1 , виходячи з наданого відеозапису (відеофайл «export-nu2ji.mp4»), не представилось можливим.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі Конвенція), передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Наведені вище факти відповідно до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже, матеріалами справи не підтверджується факт керування 14 травня 2023 року о 10:04 год. на автодорозі Р-18, 7 км, с. Станишівка, ОСОБА_1 автомобілем «JEEP CHEROKEE», д. н. з. НОМЕР_1 , що зумовлює, як наслідок, відсутність порушення останнім правил дорожнього руху та скоєння адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Доказів зворотнього керування ОСОБА_1 автомобілем «JEEP CHEROKEE», д. н. з. НОМЕР_1 , за вищевказаних обставин, згідно зі ст. 251 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відтак, суд вважає, що надані суду докази не свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а встановлені судом обставини та отримані у ході судового розгляду докази пояснення свідка, висновок експерта, тлумачаться на користь останнього, як підтвердження невинуватості останнього.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 251, 283 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Суддя О. В. Осадчий