ПОСТАНОВА

іменем України

25.12.2024 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

- за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2024 о 01:52 годині у м. Дніпрі по Донецькому шосе, 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Geely MK», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено зі згоди водія приладом «Drager Alcotest 6820», тест № 2497, результат огляду 1,26 %о, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав повністю та пояснив, що 28.11.2024 у комендантську годину він разом зі своїми товаришами їхали в м. Дніпрі по Донецькому шосе. Їм потрібно було перетнути Кайдацький міст, а оскільки по місту вже діяла комендантська година, міст був перекритий. У зв`язку з чим, вони вирішили заїхати на автозаправочну станцію «Авіас», розташовану по Донецькому шосе, 1 в м. Дніпрі та дочекатися закінчення дії комендантської години, щоб перетнути Кайдацький міст. Коли приїхали на території автозаправочної станції, він припарку вав автомобіль та вони почали вживати алкогольні напої. Після вживання алкогольних напоїв він автомобілем не керував, оскільки йому відомо, що за це передбачена відповідальність. Через деякий час до них під`їхав автомобіль патрульної поліції, які перевірили його документи та документи на автомобіль та запропонували йому пройти огляд на місці за допомогою технічних засобів, він добровільно надав свою згоду пройти огляд на місці за допомогою алкотесту, результат позитивний - 1,26 %о. Із складеним протоколом працівниками поліції не згоден, оскільки вживав алкогольні коли вже не керував автомобілем, а просто зі своїми товаришами сиділи в салоні транспортного засобу, де вживали алкогольні напої та чекали закінчення дії комендантської години.

В ході судового розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, на питання головуючого судді, - ОСОБА_1 надав чітку відповідь, що перед судовим засідання він отримав він своїх товаришів консультацію про те, які пояснення необхідно надати суду з метою уникнення від відповідальності за скоєне правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» убачається, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом «Geely MK», державний номерний знак НОМЕР_1 , тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

Як слідує з вимог п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, ст. 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи убачається, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

- - протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 183685 від 28.11.2024, який складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не заявляв. Згідно протоколу слідує, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ОСОБА_1 ) роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також положень ст. 268 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за допомогою приладу «Drager Alcotest-6820» ОСОБА_1 пройшов огляд для визначеннястану сп`яніння. Відповідно до акту огляду та роздруківки результату тесту № 2497 проба позитивна 1,26 %о, ОСОБА_1 власноручним підписом засвідчив свою згоду з результатом огляду в акті огляду та на роздруківці тесту без зауважень;

- переглянутим в судовому засіданні безперервним відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, з якого убачається, що автомобіль «Geely MK», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває на території автозаправочної станції «Авіас», розташованої за адресою: Донецьке шосе, 1, м. Дніпро, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 . Далі працівниками поліції повідомлено ОСОБА_2 причину зупинки та попрохали надати його документи та документи на автомобіль. ОСОБА_1 виконав законне розпорядження працівників поліції та надав їм необхідні документи для перевірки. Надалі в ході спілкування з водієм, працівником поліції у водія були виявлені ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці). У зв`язку з чим поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу. Останній добровільно надає свою згоду пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу. ОСОБА_1 дійсно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до результату тесту проба позитивна 1,26 %о про що він не заперечує. Після чого працівниками поліції проведена перевірка документів, що посвідчуються особу у чоловіків, які перебували в салоні автомобіля, їх поверхнева перевірка, а також огляд салону автомобіля «Geely MK», державний номерний знак НОМЕР_1 , за результатами якого судом не встановлено, що в салоні автомобіля ОСОБА_1 зі своїми товаришами вживали алкогольні напої.

Доводи ОСОБА_1 про те, що алкогольні напої почав вживати зі своїми товаришами, перебуваючи в салоні автомобіля яким він керував вже після того, як вони приїхали на територію автозаправочної станції «Авіас» та після вживання алкогольних напоїв він автомобілем не керував, суд вважає хибними, оскільки такі доводи спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, дослідивши наявні у матеріалах справи безперервні відеозаписи, суд констатує, що відеоматеріал має чітку і логічну послідовність подій, які мали місце 28.11.2024 під час дії комендантської години, де під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці). У зв`язку з чим поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу. Останній добровільно надає свою згоду пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу. ОСОБА_1 дійсно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до результату тесту проба позитивна 1,26 %опро що він не заперечує. Після чого працівниками поліції проведена перевірка документів, що посвідчуються особу у чоловіків, які перебували в салоні автомобіля, їх поверхнева перевірка, а також огляд салону автомобіля «Geely MK», державний номерний знак НОМЕР_1 , за результатами якого судом не встановлено, що в салоні автомобіля ОСОБА_1 зі своїми товаришами вживали алкогольні напої.

За таких обставин, суд робить висновок, що ОСОБА_1 , керуючи вказаним автомобілем, разом зі своїми товаришами, в період дії комендантської години приїхав на територію автозаправочної станції «Авіас» вже будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір продовжити проводити час разо зі своїми товаришами із вживанням алкогольних напоїв.

Крім того, суд констатує, що автомобіль «Geely MK», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить матері ОСОБА_1 , а також, окрім водія ОСОБА_1 за кермом вказаного автомобіля ніхто не перебував та ним не керував.

На переконання суду, вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію".

Відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення водія ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на особу, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд констатує, що вказаним відеозаписом підтверджується, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, на що останній добровільно надає свою згоду. ОСОБА_1 дійсно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до результату тесту проба позитивна 1,26 %о про що він не заперечує. У зв`язку з чим поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд встановив, що відеозапис є безперервним, тому цей доказ є належним та допустимим доказом, оскільки отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що разом з протоколом про адміністративне правопорушення є достатнім для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того суд звертає увагу, що дії працівників поліції станом на день розгляду справи в суді, ОСОБА_1 не оскаржувались. Тобто суд приходить до висновку, що дії працівників поліції були законними та правомірними.

Обставин, які б вказували на упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було.

З огляду на вищевказане, перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо недоведеності вини останнього, суд прийшов до висновку, що вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального, процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних непрямих доказів. При цьому, вказані учасники провадження, оцінюють і тлумачать такі докази на свій лад, вибірково, спотворюючи їх зміст та відособлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Наявна в адміністративному провадженні сукупність наведених вище прямих і непрямих доказів вчинення адміністративного правопорушення, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають правопорушника у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні надала суду можливість постановити рішення за наслідками розгляду адміністративного провадження, а доводи сторони захисту щодо неспроможності обвинувачення, висунутого ОСОБА_1 , суд належним чином перевірив.

Судом встановлено, що вказані у постанові та досліджені в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, доведеність вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення в адміністративному провадженні та прийти до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який зроблено з дотриманням вимог вищевказаного Закону на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, а також оцінені відповідно до вимог КУпАП. При цьому, суд зауважує, що від початку розгляду даного матеріалу ОСОБА_1 реалізовував свої процесуальні права, передбачені чином законодавством. Упродовж розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим чинним законодавством, не заявляв клопотання про виклик до суду свідків, які б підтвердили його невинуватість.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушникаОСОБА_1 , свою провину не визнав, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

Окрім того, суд зазначає, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, кожен несе індивідуальну відповідальність за те, щоб рух був безпечним.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 занеобхідне призначити адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що за приписами ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Дяченко