17.06.2024 Справа № 756/7192/24
Унікальний номер 756/7192/24
Номер провадження 3/756/3381/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 856129 від 16 травня 2024 року, того ж дня о 20.00 год. по пр. Оболонський,21 в м. Києві, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Volkswagen transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці у встановленому законом порядку, зі згоди водія за допомогою приладу Drager test6820, результат огляду позитивний 1,67%.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги 2.9 (А) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2024 року головуючим суддею визначено Шролик І.С.

Розгляд справи призначено на 17 червня 2024 року.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від нього суду не надходило.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_2 у судовому засіданні, справа призначалася до розгляду, порушник не з`явився до суду, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 856129 від 16 травня 2024 року, з якого слідує, що 16 травня 2024 року о 20.00 год по пр. Оболонський, 21 в м. Києві, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Volkswagen transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці у встановленому законом порядку, зі згоди водія за допомогою приладу Drager test6820, результат огляду позитивний 1,67%, протоколом тестування, що проводився 16 травня 2024 року о 21.41 год, актом огляду ОСОБА_2 в якому виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , пояснили що бачили чоловіка, який керував автомобілем «Volkswagen transporter», НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Окрім того, судом досліджений відеозапис з бодікамери працівника поліції на якому зафіксовано, що о 21:08:52 ОСОБА_2 сповістив, що вживав алкоголь після зіткнення через хвилювання.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою та поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктами 1.3, 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до п. 2.9 (А) ПДР України, водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність належними та допустимими доказами факту перебування водія ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суддя всебічно, повно та об`єктивно з`ясувала всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідила письмові матеріали та дійшла висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні справи відповідно до ст. 33 КУпАП суд враховує особу ОСОБА_2 суспільну небезпечність адміністративних проступків, які створюють небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху. Тому суд вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню в межах санкції статті, яка не має альтернативного покарання лише у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 30, 33-35, 40-1, 130 ч. 1, 245, 268, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а вразі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 20 червня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик