Справа № 699/1632/24
Номер провадження № 3/699/860/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші дані суду невідомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з Відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 06.1102024 серії ЕПР1 № 144354 (далі протокол).

З протоколу вбачається, що 06.10.2024 о 15 год. 30 хв. в м. Корсунь-Шевченківський по вул. Захаренка водій ОСОБА_1 керував автомобілем Matiz н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на спеціальний прилад Драгер або в Корсунь-Шевченківській ЦРЛ відмовився під відео фіксацію нагрудної камери поліцейського. Водієм порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складення адмінматеріалу у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося.

Адміністративний матеріал, крім протоколу, містить направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння, який не проводився; письмові пояснення ОСОБА_1 , за змістом яких його ніхто не зупиняв, а після того як він зупинився на автомобілі Део матіс, до нього підійшли працівники охорони і попросили його документи, хоча підстав для цього не було; копію постанови серія ЕНА № 3208257 від 06.10.2024 про накладення на водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП; диски із записом подій, що передували складенню протоколу.

Відповідно до змісту трьох послідовних відеозаписів долучених до протоколу працівники поліції охорони під час виконання службових завдань на вул. Захаренка виявили автомобіль, що підозріло рухався у сторону ГЕСу. Проїхавши за вказаним транспортним засобом працівники поліції охорони зафіксували, що авто заїхало на дамбу ГЕСу. Рух транспортними засобами по вказаній дамбі заборонений. Працівник поліції одразу підійшов до автомобіля та звернувся до водія. На місці водія перебував ОСОБА_1 , на пасажирському сидінні був інший чоловік, який вказував на те, що він є власником цього автомобіля. Поліцейські охорони про вказану подію повідомили Відділення поліції. За декілька хвилин на місце прибули патрульні поліцейські.

Спочатку чоловіки вказували, що ОСОБА_1 не керував цим автомобілем, але і не говорили хто з них водій. Потім чоловік, що назвався власником авто, почав пояснювати, що через його погане самопочуття він попросив ОСОБА_1 сісти за кермо.

Ураховуючи наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи у медичному закладі. На вказані пропозиції він відмовився. При цьому ОСОБА_1 не заперечував, що саме він керував авто. На одному з відеозаписів під час складання адміністративного матеріалу чітко вказав, що саме він керував автомобілем.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що на дату та час, викладені у протоколі він дійсно відмовся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом, тому не мав такого обов`язку.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні звертав увагу на те, що оскільки на долучених до справи відеозаписах не зафіксовано момент зупинки автомобіля, тому неможливо дійти висновку хто саме керував ним. На думку захисника, на відеозаписі ОСОБА_1 не визнав, що є водієм, а лише не заперечував цього. Захисник зазначав, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права, зокрема право не давати свідчення стосовно себе. Долучені до справи відеозаписи не є безперервними. З огляду на вказане, захисник висловив позицію, що вина ОСОБА_1 матеріалами справи не доведена, тому провадження у справі слід закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гречухи В.І., відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов такого.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед іншого, може полягати у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок фіксування відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння передбачено п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.

Так, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився. Факт відмови зафіксовано на відеозаписі, який долучено працівниками поліції до матеріалів справи.

Проте, ОСОБА_1 заперечував, що він керував транспортним засобом на час його виявлення працівниками поліції. Суд звертає увагу, що на відеозаписі зафіксовано як після зупинки автомобіля з водійського місця вийшов саме ОСОБА_1 . Під час спілкування ОСОБА_1 та іншого чоловіка, що перебував у авто, з поліцейськими об`єктивних сумнівів у тому, що саме ОСОБА_1 був водієм автомобіля не виникало. Сам ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції що саме він керував автомобілем, що зафіксовано на відеозаписі.

Крім того, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 саме його зупинили працівники охорони, хоча (на його думку) не мали для того підстав.

Щодо повноважень поліції охорони під час виявлення правопорушень слід звернути увагу на таке.

Відповідно до Розділу 1 Інструкції про організацію службової діяльності органів поліції охорони під час виконання заходів з фізичної охорони об`єктів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.07.2017 № 577, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2017 року № 989/30857, заходи охорони застосування нарядами поліції охорони комплексу організаційних, практичних та інших заходів безпеки з метою попередження, виявлення та припинення протиправних посягань відносно об`єктів охорони, кримінальних і адміністративних правопорушень, порушень публічної безпеки і порядку.

Пунктом 7 Розділу 1 Інструкції установлено, що під час фізичної охорони об`єктів управління і відділи поліції охорони виконують завдання з організації охорони рухомого і нерухомого майна (об`єктів) суб`єктів господарювання різних форм власності, вантажів, що перевозяться, об`єктів права державної власності у випадках та порядку, визначених законодавством України, відповідно до чинного законодавства надання послуг з інкасації, забезпечення пропускного та внутрішньооб`єктового режимів на об`єктах охорони, оперативного реагування на повідомлення про спрацювання технічних засобів охорони на об`єктах, підключених до пунктів централізованого спостереження поліції охорони, чи інші повідомлення про правопорушення, особистої та майнової безпеки фізичних осіб, публічної безпеки і порядку (громадського порядку і громадської безпеки) в межах постів і маршрутів охорони, беруть участь у здійсненні державної охорони, профілактичних заходів, спеціальних операцій (оперативних планів), запобігають, виявляють і припиняють правопорушення в місцях несення служби.

Відповідно до п. 11 Розділу 1 Інструкції з питань запобігання, виявлення та припинення правопорушень у межах постів і маршрутів охорони, оборони об`єктів охорони у разі ускладнення оперативної обстановки, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (подій), при проведенні профілактичних заходів і спеціальних операцій (введенні оперативних планів), при проведенні спільних навчань і тренувань УПО (ПП УПО) взаємодіють з головними управліннями Національної поліції України в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві та їх територіальними (відокремленими) підрозділами, територіальними (відокремленими) підрозділами Департаменту патрульної поліції та іншими органами та підрозділами Національної поліції України.

З огляду на вказане, працівники управлінь і відділів поліції охорони під час фізичної охорони об`єктів охорони беруть участь у виявленні та припиненні правопорушень, а також взаємодіють з підрозділами ГУНП України.

З урахуванням указаного, суд дійшов висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, зміст якого зазначено вище, направленням на огляд, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відеозаписами із фіксацією вказаних подій.

Отже, суд установив, що 06.10.2024 о 15 год. 30 хв. в м. Корсунь-Шевченківський по вул. Захаренка водій ОСОБА_1 керував автомобілем Matiz н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на спеціальний прилад Драгер або в Корсунь-Шевченківській ЦРЛ відмовився під відео фіксацію нагрудної камери поліцейського, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, та призначає йому покарання у виді штрафу, розмір якого є безальтернативним за санкцією даної статті, однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Крім того, з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 130, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші дані суду не відомі визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, штраф підлягає стягненню у примусовому порядку у подвійному розмірі.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.) грн.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Літвінова Г.М.