н/п 3/490/4057/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2024 року м. Миколаїв
Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Демінська О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з МРУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луб`янка, Веселинівського району, Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
02.11.2024 року о 18:15 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 ,умисно з перевагою сили вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , під час якої словесно ображав, виражався лайливими словами, погрожував фізичною розправою, чим навмисно спричинив емоційну невпевненість та міг завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, скоївши в адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вину не визнав. Вказав, що його матір надмірно вживає алкогольні напої та вчиняє в його сторону психологічне та фізичне насилля, через що він змушений самозахищатися.
Причини неявки потерпілої ОСОБА_2 невідомі. Викликалася в судове засідання, за допомогою SMS-повідомлення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 147762 від 06.11.2024 року, із відомостями якого ОСОБА_1 було ознайомлено, про що останній поставив підпис, жодних заперечень чи зауважень не мав;
- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 02.11.2024 року, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими вона повідомила про обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення;
- даними письмових пояснень ОСОБА_1 від 06.11.2024 року, згідно яких останній підтвердив, що вчинив сварку відносно своєї матері.
Згідно з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Твердження ОСОБА_1 з приводу того, що його матір вчиняє психологічне та фізичне насилля відносно нього, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на спробу уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Враховуючи особу винного, який притягується протягом року до адміністративної відповідальності вперше, ступінь його вини, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для її виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 грн.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовийзбір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 221, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, 285 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.
На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
Штраф має бути сплачений протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії постанови. В разі несплати штрафу в зазначений термін у добровільному порядку, постанову буде звернуто до примусового виконання та стягнуто штраф у подвійному розмірі і витрати на облік правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.І. Демінська