Справа № 298/2184/24
Номер провадження 3/298/1506/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №246183 від 15 грудня 2024 року, складений поліцейським СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Зганич В.В., щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Вивчивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та приєднані до нього матеріали, суддя приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід повернути для належного оформлення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На підставі цих вимог закону, а також ст.ст.251,252КУпАП суддя в постанові повинен навести докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя звертає увагу на те, що наведені в протоколі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за цією частиною, у разі вчинення тих самих дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тобто за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так, у підтвердження провини ОСОБА_1 посадовою особою до матеріалів справи долучено постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2024 року у справі 298/1914/24, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Однак відсутні відомості, щодо набрання законної сили такої.

Суддею зауважується на тому, що підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, що набрала законної сили, тобто така, що дає змогу встановити ознаку повторності у скоєнні адміністративного правопорушення.

Разом з цим, у протоколі серії ВАД №246183 від 15.12.2024 року, складеному відносно ОСОБА_1 у відповідній графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» зазначено «притягався за ст.173-2 ч.1, протокол серії ВАД246128 від 09.10.2024», однак відповідних доказів у підтвердження вказаному матеріали справи не містять.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні належні докази того, що потерпіла ОСОБА_2 , відносно якої вчинено насильство, та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , є особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, а також особа, якій інкримінується вчинення домашнього насильства, та потерпіла особа проживають (проживали) однією сім`єю за спільною адресою, чи перебувають у шлюбі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вищевказані недоліки, допущені працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів, позбавляють суд можливості неупередженого та об`єктивного розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а також можливості перевірити правильність даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, повно та об`єктивно з`ясувати всі фактичні обставини, що мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення, за наявності вищеописаних недоліків для суду не представляється можливим встановити об`єктивну істину у справі.

Згідно з абз. 2 п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" №11 від 17.10.2014, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 цього кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

За таких обставин, у відповідності до вимог ст. ст. 256, 278 КУпАП, з урахуванням п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" №11 від 17.10.2014, суддя вважає за необхідне повернути справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП для належного оформлення органу, від якого надійшов до суду протокол про адміністративне правопорушення, в ході якого усунути зазначені вище порушення.

Суд наголошує на необхідності усунути зазначені недоліки у максимально стислі строки, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення складає три місяці з моменту вчинення такого.

Керуючись ст. ст. 256, 268, 278, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 повернути відділенню поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Зизич В.В.