Справа№938/95/24
Провадження № 3/938/95/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, працюючого менеджером із продажу у ФОП ОСОБА_2 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №534756 від 30.01.2024, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 30.01.2024 о 17год 05хв. здійснював перевезення автомобілем марки «Мерседе Бенц», р.н.з. НОМЕР_1 від ФОП ОСОБА_3 , тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме 340 пачок сигарет (170 марки «Focus», та 170 марки «The King», вартістю 50 гривань за одну пачку, чим порушив вимоги ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва спиртів та тютюнових виробів», за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 164-5 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення в яких вину визнав, вказав що дійсно перевозив сигарети які не мали марок акцизного податку. Зокрема пояснив, що він працює менеджером з продажу у ФОП ОСОБА_2 та згідно своїх трудових обов`язків, розвозить по торгових точках товар, який реалізує підприємець, зокрема товари повсякденного вжитку, побутову хімію. Зазначив, що постачання підакцизних товарів підприємцем не здійснюється. Того дня, а саме 30.01.2024, він відвозив товар у селище Ворохта, та повертаючись додому, за проханням свого знайомого, забрав у селищі Ворохта сигарети марки Focus», та «The King» в приблизній кількості 34 блоки, від особи у якої їх придбав його знайомий, для власного використання. Вказані сигарети він мав привезти в місто Чернівці та передати своєму знайомому.

Рухаючись на автомобілі який належить ФОП ОСОБА_2 , в селі Устеріки його зупинили працівники поліції та із його дозволу один із працівників поліції оглянув вантажне відділення автомобіля, де знайшов відповідні сигарети. Після цього сигарети вилучили працівники поліції. Зазначив, що точну кількість сигарет, яку він перевозив, він дізнався тільки після того, як працівники поліції їх перерахували, оскільки до того моменту він їх не рахував, тому у заяві про добровільну видачу цих сигарет, він вказав їх приблизну кількість, а саме 200 пачок.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статі 256 КУпАП закріплені вимоги, згідно яких у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Суддя також звертає увагу на те, що згідно імперативних приписів ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Стандарти, встановлені Конвенцією для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошує, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчинені певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Серед іншого, Європейський суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №534756 від 30.01.2024, ОСОБА_1 ставиться в провину перевезення автомобілем марки «Мерседе Бенц», р.н.з. НОМЕР_1 від ФОП ОСОБА_3 , тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, у зв`язку із чим було порушено вимоги ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва спиртів та тютюнових виробів», за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 164-5 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Так, частина 1 ст.164-5 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів.

Таким чином об`єктивна сторона ч.1 ст.164-5 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , встановлює відповідальність виключно за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку, що не є тотожним поняттю транспортування тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, такий не містить жодних даних про те, що особа перевозила тютюнові вироби, із наявними марками які не відповідали встановленому зразку, чи були підробленими, або фальсифікованими, натомість зазначено, що тютюнові вироби взагалі не містили марок акцизного податку.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення заява ОСОБА_1 про добровільну видачу тютюнових виробів та протокол добровільної видачі, а також рапорт поліцейського, також свідчать, що вилучені у ОСОБА_1 тютюнові вироби взагалі не мали марок акцизного податку.

Із долучених до протоколу відеозаписів події, які були оглянуті в судовому засіданні, також не вбачається, що вилучені тютюнові вироби мали будь які марки акцизного податку, однак такі містили ознаки підроблення чи фальсифікації.

Наведене свідчить, що викладене в протоколі про адміністративне правопорушення формулювання суті адміністративного правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 , а саме: «перевезення тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка», не відповідає його правовій кваліфікації, вказаній в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки виходячи з диспозиції ч.1 ст.164-5 КУпАП, транспортування тютюнових виробів чи алкогольних напоїв без марок акцизного податку не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею.

Також, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164-5 КУпАП є спеціальний суб`єкт, котрим є виключно посадові особи підприємств-виробників, імпортери і продавці цих товарів.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 працює менеджером з продажу у ФОП ОСОБА_4 , що зокрема підтвердив і сам ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Разом з тим, вказуючи про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП, протокол та додані до нього матеріали, взагалі не містять доказів, які б підтверджували факт офіційного працевлаштування ОСОБА_1 у ФОП ОСОБА_4 , його посадові обов`язки та повноваження, а також те, що ФОП ОСОБА_4 , є виробником, імпортером чи продавцем таких товарів.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказав, що перевозив вказані тютюнові вироби за проханням свого знайомого, та мав передати йому такі вироби у місті Чернівці для використання у власних потребах.

Жодних доказів що особа перевозила вказані вироби від імені ФОП ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Окрім того, враховуючи таку специфіку зазначеної норми, суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП, яка ставиться в провину ОСОБА_1 має бути викладена з посиланням на положення (підпункт, пункт, частину, статтю) конкретного нормативного акту, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.164-5 КУпАП та, що саме не виконала чи скоїла особа, яка на думку поліцейських має бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться в провину порушення вимоги ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва спиртів та тютюнових виробів», однак такий нормативний акт відсутній. Натомість посилань на Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, протокол про адміністративне правопорушення, не містить.

Суддя звертає увагу на те, що сам по собі факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-5КУпАП не здобуто належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні зазначеного правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 30.01.2024 року ОСОБА_1 добровільно видав працівнику поліції 340 пачок сигарет (170 марки «Focus», та 170 марки «The King»,без марок акцизного збору. Згідно наявної у матеріалах справи квитанції від 01.02.2024, такі передані на зберігання у Верховинське РВП.

Як зазначено у ч. 1 ст. 265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до ст. 1, 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» № 1393-ХІV від 14 січня 2000 року продукція, під час маркування якої порушено встановлені законодавством вимоги щодо умови маркування та (або) до змісту і повноти інформації, відноситься до неякісної і небезпечної продукції й підлягає тільки обов`язковому вилученню з обігу.

Оскільки 340 пачок сигарет (170 марки «Focus», та 170 марки «The King», які були добровільно видані ОСОБА_1 не мають марок акцизного збору, що підтверджується зокрема його підписом у протоколі добровільної видачі (а.с.5) та ним не оспорюється, то такі тютюнові вироби відповідно до вищевказаних вимог законодавства відносяться до неякісної та небезпечної продукції, в зв`язку з чим підлягають знищенню.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись статями 1, 7, 9,164-5, 245, 247, 251, 252, 256,265, 280 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-5 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення .

Тютюнові вироби марки «Focus» в кількості 170 пачок, та марки «The King» в кількості 170 пачок, які були добровільно видані ОСОБА_1 та не мають марок акцизного збору- знищити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Суддя Роман ДЖУС