ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1471/24 Номер провадження 33/814/1281/24Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Коряка Артура Васильовича на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 05.04.2024 близько о 09 год 30 хв в м. Лубни по вул. Монастирській, 17, Полтавської області, керував автомобілем HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, що виразилося у дуже розширених зіницях, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, відмова зафіксована на технічному засобі відеозапису бодікамери.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за шо передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвокат Коряк А.В. подавши апеляційну скаргу, якій просить скасувати постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при розгляді даної справи вимоги повною мірою дотриманні не були, оскільки при прийняті рішення поза увагою та без належної оцінки суду залишилися фактичні обставини, які істотно впливають на правильність прийнятого рішення.

Крім того, посилається на те, що поза увагою суду першої інстанції залишились також і те, що працівниками поліції не надано жодних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом саме в стані сп`яніння.

Стверджує, що судом першої інстанції не виконано вимог ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що постановою Полтавського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року було повернуто апеляційну скаргу в зв`язку з ненаданням до матеріалів справи відповідного договору з повноваженнями адвоката. Усунувши вище вказані недоліки було подано повторно апеляційну скаргу.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.04.2024 близько о 09 год 30 хв ОСОБА_1 в м. Лубни по вул. Монастирській, 17, Полтавської області, керував автомобілем HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, що виразилося у дуже розширених зіницях, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, відмова зафіксована на технічному засобі відеозапису бодікамери.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що зазначене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №750694, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.04.2024 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА №1827980, відеозаписом долученим до матеріалів справи та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що поза увагою суду першої інстанції залишились також і те, що працівниками поліції не надано жодних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом саме в стані сп`яніння, апеляційний суд відхиляє дані доводи виходячи з наступного.

Із долученого відеозапису до матеріалів справи, вбачається, (09:29:25 триває далі) з відеореєстратора, зафіксовано факт руху транспортного засобу HYUNDAI ACCENT д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Працівниками поліції зазначено, що зупинено, у зв`язку тим, що непристебнутий пасажир паском безпеки та надано для ознайомлення відеозапис з зафіксованим порушенням ПДР України (хронологічний відрізок 09:31:00 триває далі). В ході спілкування працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей та пропонують пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився (хронологічний відрізок 09:47:50 триває далі). Прибувши в медичний заклад ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, працівниками поліції було роз`яснено наслідки відмови та в подальшому працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення (хронологічний відрізок 10:12:15).

Щодо доводу апеляційної скарг, що судом першої інстанції не виконано вимог ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, суд відхиляє даний довід, так як, посилання апелянта на те, що судом не було повно, всебічно та об`єктивно не дослідив матеріали справи не підтверджуються ані жодними матеріалами справи, ані матеріалами, доданими до апеляційної скарги.

Щодо інших доводів, апеляційний суд не бере до уваги, так як зазначені порушення в доводах апеляційної скарги не є суттєвим та жодним чином не вплинуло на правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того вина ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №750694, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.04.2024 року відповідно до якого вбачається, що було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА №1827980, та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Коряка А.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2024 року задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Коряку Артуру Васильовичу строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Коряка Артура Васильовича залишити без задоволення.

Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин