490/4222/24 від26.06.2024
н/п 3/490/2237/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Спінчевській Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністратора ТСЦ МВС №4841,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.127-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ААД №496342 від 21.05.2024 року, 27 березня 2024 року о 16 годині 07 хвилин адміністратором ТСЦ МВС №4841 ОСОБА_1 , здійснено прийняття практичного іспиту для отримання посвідчення водія категорії «СЕ» у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на автомобілі «Renault Magnum», номерний знак НОМЕР_1 без напівпричепа до нього «Schmitz SPR24», номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив п.5 розділу ІІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС від 07.12.2009 року №515, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.127-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином.

З метою захисту охоронюваних прав і свобод громадян, відповідно до Конституції України та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.127-4 КУпАП, з наступних підстав.

Згідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєне адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ст. ч.3 ст.127-4 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, а саме: порушення посадовими особами територіальних сервісних центрів Міністерства внутрішніх справ України встановленого порядку приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами або видачі посвідчення водія, вчиненні особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що адміністратором ТСЦ МВС №4841 ОСОБА_1 , здійснено прийняття практичного іспиту для отримання посвідчення водія категорії «СЕ» у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на автомобілі «Renault Magnum», номерний знак НОМЕР_1 без напівпричепа до нього «Schmitz SPR24», номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив п.5 розділу ІІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС від 07.12.2009 року №515. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано за ч.3 ст. 127-4 КУпАП.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначеної обов`язкової ознаки повторності, оскільки відповідальність за ч.3 ст.127-4 КУпАП настає у разі, якщо особу протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення.

При цьому слід зазначити, що згідно ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених частиною першою і другою статті 127-4 КУпАП віднесено до компетенції Органів Національної поліції.

Разом з тим, згідно ст. 291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Відповідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, уповноваженою особою поліції 21.05.2024 року було складено стосовно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №809291 від 21.05.2024 року, за фактом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 127-4 КУпАП.

При цьому в порушення вимог ст. 291 КУпАП уповноваженою особою поліції в цей же день, на підставі раніше винесеної постанови було складено вже протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 127-4 КУпАП, тобто за фактом повторності.

Вказане свідчить про недотримання 291 КУпАП, а також про порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому слід зазначити, що ст. 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Дане положення ст. 36 КУпАП також має враховуватися органом Національної поліції (посадовою особою), при розгляді справ про адміністративні правопорушення, які одночасно ним (нею) розглядаються.

Крім того, та з урахуванням вищенаведеного, не може бути належним та допустимим доказом винуватості особи в інкримінованому діянні копія постанови БАБ №809291 від 21.05.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 127-4 КУпАП, оскільки, в матеріалах справи відсутні дані про те, що вказана постанова не оскаржувалася, набрала законної сили та була звернута до виконання у встановленому законом порядку.

Окрім цього, в порушення вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, суд вважає, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП.

Вказані недоліки, наявні в протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути усунуті судом.

Особа, визначена ст.255 КУпАП, яка складала протокол про адміністративне правопорушення формально підійшла до з`ясування всіх істотних обставин у справі, а тому наведені вище обставини позбавляють суд можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи, а відтак вирішити справу у точній відповідності із законом.

У відповідності до рішень ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia», у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Вказане вище в сукупності дає підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.127-4 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши викладені обставини та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з причини відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.127-4 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 222, 245, 256, 278 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.127-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В.Л. Лященко