Справа №443/2269/24
Провадження №3/443/1013/24
ПОСТАНОВА

іменем України

19 грудня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня 11-Б класу ЗЗСО І-ІІІ ступенів №1 м. Ходорів

за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №021790 від 12.12.2024, неповнолітній ОСОБА_1 30.11.2024 біля 23 год 30 хв, перебуваючи в с. Дуліби, вул. Центральна, 1, Стрийського району Львівської області, біля місцевого магазину, таємно викрав у ОСОБА_2 мобільний телефон марки ZTE, вартістю 1 000 грн, шкіряний гаманець коричневого кольору, вартістю 100 грн з грошовими коштами в сумі 387 грн та банківські картки «Приват банк» та «А-банк» на загальну суму 1 487 грн. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч.1. ст.51 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 30.11.2024 перебував в АДРЕСА_1 , біля місцевого магазину, де разом із своїми друзями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпивали алкогольні напої. ОСОБА_3 з ОСОБА_4 пішли додому, а в ного з ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого він вдарив ОСОБА_5 кулаком в обличчя та останній впав, а потім ще два рази вдарив його в обличчя. Чи втрачав ОСОБА_5 свідомість пригадати не може. Біля ОСОБА_6 лежав телефон та гаманець, які ОСОБА_7 вирішив забрати з собою додому, щоб на наступний день віддати йому. Про те, що в гаманці були банківські картки він не знав. На наступний день приблизно о 12 год 00 хв 13 год 00 хв приїхали працівники поліції та його матір ОСОБА_8 добровільно їм видала телефон та гаманець. Також ОСОБА_1 додатково повідомив, що органами досудового розслідування проводиться розслідування щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.51 КУпАП адміністративним правопорушенням є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 51 КУпАП адміністративним правопорушенням є дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 278/1566/21, зробила наступний висновок у Постанові від 07 жовтня 2024 року щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки «Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.»

Отже, з 09.08.2024 змінився розмір крадіжки, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії.

Внесені зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому що скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року становив 3028 грн, податкова соціальна пільга становила 1514 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становив 1514 грн на 2024 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч.2 КУпАП) складає 3 028 грн.

Відповідно до повідомлення на лінію 102, 01.12.2024 о 13 год 05 хв за адресою: Жидачівський район с. Дуліби, вулиця Центральна буд. 1, у ч/ч ВП №1 з письмовою заявою звернувся ОСОБА_2 , в якій просить прийняти міри до невідомої особи, яка 30.11.2024 о 23 год 40 хв в с. Дуліби, Стрийського району по вул. Центральна 1 викрала мобільний телефон марки «ZTE» з сім картою Київстар, 096526334, вартістю 4 000 грн, шкіряний гаманець коричневого кольору вартістю 100 гривень із грошовими коштами в сумі 650 грн, на загальну суму 4 750 грн та дві банківські картки («Приватбанк» та «Кредобанк»). Заявник: ОСОБА_2 /а.с.5/.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що ОСОБА_2 відповідно до повідомлення на лінію 102, 01.12.2024 вказав суму викраденого 4 750 грн, що перевищує максимально встановлену суму для кваліфікації за ст. 51 КУпАП України, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП.

Одночасно зазначаю що диспозицією ч. 1 ст. 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Окрім того, суддею встановлено, що відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 01.12.2024, 30.11.2024 року біля 21:00 години останній перебував в приміщенні магазину с. Дуліби, за адресою вул. Центральна, 1 Стрийського району разом із своїми товаришами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , місцевими жителями, з якими розпивали спиртні напої, а саме святкували церковне свято «Андрія». В цей же вечір біля 22:00 години до приміщення магазину підійшов односелець ОСОБА_1 , і вони продовжили розпивати спиртне на вулиці поряд приміщення магазину. А саме випили на вулиці біля однієї пляшки об`ємом 05, л коньяку. Близько 23:00 години ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пішли додому, а він та ОСОБА_7 , також вирішили піти додому, оскільки проживаємо на одній вулиці. 30.11.2024 біля 23:30 години відійшовши позаду магазину, між ним та ОСОБА_7 відбулась словесна суперечка, причину сварки не пригадує, вказана словесна сварка тривала біля 5 хвилин, в ході розмови ОСОБА_7 , несподівано для нього, наніс один сильний удар кулаком правої руки в обличчя в ділянку переносиці, від вказаного удару останній впав на землю, обличчям до гори і ОСОБА_7 , сів зверху на нього на грудну клітку і ще сказав образливі слова і знову двічі наніс йому удар в ділянку обличчя від чого ОСОБА_2 втратив свідомість. Пролежав він без свідомості біля 5-10 хвилин, прийшовши до тями поряд нього був ОСОБА_12 житель АДРЕСА_1 . Підвівшись ОСОБА_2 виявив відсутність власного мобільного телефону марки «ZTE» з розбитим екраном вартістю біля 1000 гривень, гаманець коричневого кольору з інкірозамінника вартістю 100 гривень в якому були грошові кошти в сумі 387 гривень та дві картки одна Приват-банк з балансом 24 гривні, та А банк з балансом 500 гривень, однак грошові кошти з карток не були зняті. Він шукав вказані речі, разом із ОСОБА_12 , на місці події однак не міг їх знайти, тому припустив, що вказане майно міг викрасти ОСОБА_7 , коли він був без свідомості /а.с.9/.

Відтак в діях ОСОБА_1 вбачається ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій).

Також судом встановлено, що у гаманці ОСОБА_2 були банківські картки, які відповідно до протоколу адміністративне правопорушення серії ВАВ №021790 від 12.12.2024, неповнолітній ОСОБА_1 30.11.2024 біля 23 год 30 хв, викрав. /а.с.17/.

Відтак в діях ОСОБА_1 можуть бути наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

Згідно з ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог КУпАП суд не вправі самостійно на свій розсуд кваліфікувати дії особи, оскільки це буде порушенням принципів незалежності та безсторонності суду, що закріплений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є неприпустимим.

Приписами ч.2 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 253 КУпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Отже відповідно до статті 253 КУпАП України суд вважає необхідним провадження у справі закрити, а матеріали щодо ОСОБА_1 передати прокурору для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 253, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Матеріали щодо ОСОБА_1 передати прокурору для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко