Справа №751/5011/24
Провадження №3/751/2162/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,

при секретарі Самсоненко С.С.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з даних протоколу пенсіонер, місце проживання: АДРЕСА_1 -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

за участі:

особа, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисник адвокат Святная О.В.,

потерпіла ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

21.05.2024 р. о 09 год. 22 хв. в м. Чернігові по вул. Івана Мазепи 23 (парковка), водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ 3110» /д.н.з. НОМЕР_1 / та рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб та не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Dodge Dart» /д.н.з. НОМЕР_2 /. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.10.9,13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що вранці 21.05.2024 р. він здійснював керування автомобілем «ГАЗ 3110» /д.н.з. НОМЕР_1 / та рухався заднім ходом при виїзду з парковки по вул. Івана Мазепи, 23 в м. Чернігові. Однак категорично заперечував зіткнення з припаркованим автомобілем «Dodge Dart», оскільки під час руху заднім ходом контроль за безпечним боковим інтервалом забезпечував його пасажир. Останній наполягав на безпечності виїзду автомобіля під його керуванням заднім ходом з парковки. Факт подряпини на бампері його автомобіля з правої сторони, виявлених 29.05.2024 р. інспектором поліції в ході огляду транспортного засобу, не заперечував. Проте, просив врахувати, що в процесі експлуатації автомобіль має численні механічні ушкодження, однак їх виникнення не перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з даним ДТП.

Узагальнена позиція захисника зводилась до не встановлення інспектором поліції особи потерпілої через розбіжність зазначення її прізвища в адміністративному протоколі та письмовому поясненні, а також відсутності в матеріалах справи прямих доказів винуватості ОСОБА_1 .

Окрім того, захисник звертала увагу на внесення виправлень в часі залишення потерпілою автомобіля на парковці в письмовому поясненні та безпідставність висновків інспектора поліції в протоколі огляду транспортного засобу автомобіля «ГАЗ 3110» /д.н.з. НОМЕР_1 / щодо причин виникнення виявленого на бампері механічного пошкодження через відсутність відповідної компетенції. Просила закрити провадження в справі з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 надала суду показання про те, що о 8 год. 50 хв. 21.05.2024 р. вона залишила автомобіль на парковці по вул. Івана Мазепи, 23 в м. Чернігові. Близько 20 год. 00 хв. 21.05.2024 р. вона підійшла до автомобіля та виявила деформацію правої передньої двері та пошкодження на ній лакофарбного покриття. Після чого вона повідомила працівникам поліції про обставини ДТП. Потерпіла зазначила, що після виявлених пошкоджень до приїзду працівників поліції автомобілем вона не користувалась.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, в співставленні з поясненнями ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , приходить до висновку, що в його діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Відповідно до п.10.9 ПДР, під час руху транспортного засобу заднім ходом, водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він, у разі потреби, повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Пунктом 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Враховуючи, що норма ст.124 КУпАП є бланкетною та не встановлює певних правил поведінки чи виконання обов`язків, а посилається на інші норми законодавчих актів, тобто, у даному випадку, доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та порушення водієм п.п.10.9,13.1 ПДР, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з настанням наслідків у вигляді пошкодження майна, зокрема, настання шкідливих наслідків для третіх осіб.

Судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів.

Проаналізувавши аргументи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника з приводу заперечення факту зіткнення з припаркованим автомобілем «Dodge Dart» у співставленні зі змістом наявних у справі доказів, суд приходить до наступного висновку.

В силу положень ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію та обставини правопорушення, а доказами у справі є, зокрема, пояснення особи, що притягується до відповідальності, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

З досліджених у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення від 29.05.2024 р. серії ААД № 884168 та відеозапису до нього, а також у співставленні з письмовими доказами в справі, встановлено, що 21.05.2024 р. о 09 год. 22 хв. в м. Чернігові по вул. Івана Мазепи 23, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ 3110» /д.н.з. НОМЕР_1 / та рухався з парковки заднім ходом, а поблизу нього (з правої сторони в напрямку руху від водія) перебував припаркований автомобіль «Dodge Dart» /д.н.з. НОМЕР_2 /. Під час виїзду з парковки, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , здійснив зіткнення правою передньою частиною бамперу з правою передньою дверкою автомобіля потерпілої, що узгоджується зі змістом протоколу огляду транспортного засобу від 29.05.2024 р. яким зафіксовано механічні ушкодження, що є характерними для даної ДТП (за місцем та висотою розташування).

Аргументи захисника щодо не встановлення інспектором поліції особи потерпілої з підстав зазначення різних прізвищ в протоколі та письмових поясненнях відповідно є є безпідставними та спростовуються дослідженими в судовому засіданні паспортом громадянина України та посвідченням водія, а відмінність в написанні прізвища « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 » обумовлена зміною прізвища потерпілої.

Доводи сторони захисту з приводу внесення працівниками поліції виправлень в письмові пояснення потерпілої щодо часу залишення нею автомобіля на парковці були перевірені в судовому засіданні та не знайшли свого підтвердження. Так, потерпіла ОСОБА_2 , надаючи безпосередньо показання в судовому засіданні, підтвердила, що автомобіль вона залишила на парковці близько 8 год. 50 хв. 21.05.2024 р. Тобто, доводи сторони захисту про те, що потерпіла залишила автомобіль на парковці вже після виїзду ОСОБА_1 є неспроможними.

Доказів, які б могли поставити під сумнів пояснення потерпілої, матеріали справи не містять, такі не були названі і захисником, а тому такі пояснення не викликають у суду сумнівів у своїй об`єктивності, оскільки узгоджуються з іншими дослідженими в суді матеріалами справи.

Твердження сторони захисту про безпечність виїзду водія ОСОБА_1 з парковки, з огляду на пояснення пасажира, який перебував в його автомобілі, є непереконливими, оскільки з переглянутого відео вбачається, що в полі зору пасажира, власне як і у водія, об`єктивно не перебувала права передня частина бамперу транспортного засобу з яким і відбувся контакт з припаркованим поруч автомобілем потерпілої.

Більше того, як вбачається з відео автомобіль під керуванням ОСОБА_1 під час руху назад, через очевидну близькість до припаркованого автомобіля, рухався досить повільно та епізодично зупинявся, що свідчить про невпевненість водія у безпечності вказаного маневру. А після завершення виїзду з парковки, незважаючи на вище вказані обставини, ОСОБА_1 легковажно віднісся до можливих наслідків здійсненого ним маневру та не пересвідчився в його безпечності.

Складення адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 лише через вісім днів з моменту ДТП об`єктивно зумовлено необхідністю працівниками поліції встановити причетних осіб до її скоєння, оскільки в конкретному випадку водій залишив місце ДТП.

Таким чином, суд, проаналізувавши наявні в справі матеріали в їх сукупності, приходить до переконання, що дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку саме з порушенням ОСОБА_1 вимог п.п.10.9, 13.1 ПДР, що і було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому суд приходить до беззаперечного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В конкретній дорожній обстановці ОСОБА_1 під час руху автомобілем заднім ходом проігнорував можливість звернення за допомогою до інших осіб та допустив зіткнення з автомобілем, що підтверджується відеозаписом до протоколу, та узгоджується з інформацією, зафіксованою на схемі місця ДТП та протоколом огляду транспортного засобу від 29.05.2024 р.

Аргументи сторони захисту про те, що пасажир не повідомив водія про зіткнення з іншим автомобілем, не спростовують його винуватість в порушенні вимог ПДР, оскільки останній зобов`язаний самостійно враховувати дорожню обстановку та реальність надання допомоги сторонніми особами при здійсненні маневру. В конкретному випадку обмеженість простору для руху автомобіля через щільність припаркованих транспортних засобів на стоянці вимагали підвищеної уваги від водія та вжиття додаткових заходів для попередження небезпеки під час руху заднім ходом.

Потреба в інших спеціальних дослідженнях для встановлення вини ОСОБА_1 , з огляду на обсяг наявних в матеріалах справи доказів, на думку суду відсутня.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд враховує характер та обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення (пенсіонер), ступінь вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу не встановлено. Окрім того, суд також вважає, що в даному випадку саме такий вид і розмір стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.124, ст.ст.221,283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн (шістсот пять) 60 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов