Номер провадження: 33/813/2901/24
Номер справи місцевого суду: 522/9977/24
Головуючий у першій інстанції Іоніді К.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

з участю секретаря судового засідання Крупської М.Г.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Берлізова Євгена Валерійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Не погодившись з даною постановою, 23 серпня 2024 року захисник Верби І.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права. Крім того, апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.09.2024 року у задоволенні клопотання адвоката Берлізова Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року відмовлено. Апеляційну скаргу адвоката Берлізова Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

20.11.2024 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу через місцевий суд, який виніс постанову, відповідно до ч. 3 ст. 294 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Берлізов Є.В. просили суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Вказаною нормою визначено, що з дня винесення постанови починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до наведеної норми, апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Законом передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова суду ухвалена 01 липня 2024 року.

Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження є 11 липня 2024 року.

Апеляційна скарга вперше подана 23 серпня 2024 року, повторно 20 листопада 2024 року, тобто з пропуском встановленого ст. 294 КУпАП процесуального строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що розгляд справи проводився без його участі, про дату, час та місце розгляду справи він належним чином у встановленому порядку повідомлений не був. В період розгляду справи виїжджав за межі України та не мав можливості ознайомитися з оскаржуваною постановою. 18.11.2024 року він дізнався, що 01.07.2024 року Приморським районним судом м. Одеси була ухвалена постанова.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №851213 від 31.05.2024 вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлений з датою, місцем та часом розгляду справи 01.07.2024 року о 10:00, про що свідчить власний підпис ОСОБА_1 в графі «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» (а.с. 3).

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , належним чином повідомлений, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 01 липня 2024 року у Приморському районному суді м. Одеси.

Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на особу, яка звертається з апеляційною скаргою.

З матеріалів справи вбачається, що вперше з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 адвокат Берлізов Є.В., який діяв на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1479324 від 22.08.2024 року, звернувся до суду 23.08.2024 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 11.09.2024 року (справа № 522/9977/24, провадження № 33/813/2265/24) у задоволенні клопотання адвоката Берлізова Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року відмовлено. Апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

20.11.2024 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу через місцевий суд, який виніс постанову, відповідно до ч. 3 ст. 294 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 , що він не знав про постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року спростовуються матеріалами справи, оскільки адвокат Берлізов Є.В., який діяв на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1479324 від 13.08.2024 року, 13.08.2024 року звертався до суду першої інстанції з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, в якому зазначив, що 12.08.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. З матеріалами справи захисник був ознайомлений та копію постанови отримав 15.08.2024 року.

Апеляційний суд зазначає, що у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не зазначені обставини, які б об`єктивно свідчили про пропуск цього строку з поважної причини.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не свідчать про їх поважність, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для його поновлення.

Між тим у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності апеляційним судом не було встановлено особливих і непереборних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 оскаржити постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року у передбачений ст. 294 КУпАП строк.

Посилання ОСОБА_1 на поважність причин пропуску строку оскарження постанови, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вищенаведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про знаходження справи в суді та повідомлений належним чином про час, дату і місце її розгляду, тобто мав можливість як прийняти участь в судовому засіданні, так і отримати копію постанови та оскаржити судове рішення у строки, визначені КУпАП.

Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту його винесення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

Враховуючи викладене, обставини викладені у клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги не є поважними або такими, що були б об`єктивно непереборними, та не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у визначений законом строк, і під час апеляційного перегляду таких причин також не встановлено, тому апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови відсутні, тому у задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на подання апеляційної скарги слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

При вирішенні питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року відмовити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути особі, яка її подала

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова