Справа № 504/1487/24
Номер провадження 3/504/938/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В.,

з участю секретаря судового засідання Ємельяненко М.В.

захисника Гармаша М.Ю.розглянувши матеріали справи, що надійшли з УПП в Одеській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , який працює водієм, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушенні не визнав, повідомив суд, що 16.03.2024 керував автомобілем MAN та був зупинений працівниками поліції, на їх вимогу проїхати до медичного закладу на огляд для встановлення стану сп`яніння відмовився, та пройшов вказаний огляд самостійно, надав суду результати досліджень від 18.03.2024. ОСОБА_1 повідомив, що працівники поліції роз`яснили йому про можливість проходження огляду самостійно.

В судовому засіданні захисник, адвокат Гармаш М.Ю. просив суд закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав. З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що у ході спілкування з поліцейськими, за відсутності законних підстав для направлення особи на огляд, поліцейським, замість висунення вимоги проходження огляду було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння або відмовитись. Таким чином, працівники патрульної поліції фактично спровокували ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, схиливши його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Також, направлення на огляд є законним виключно за наявності у водія, визначених ознак сп`яніння. У процесі спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції не перевіряли будь-яких ознак сп`яніння, що свідчить про безпідставність висунення вимоги на проходження огляду. В матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, цей документ поліцейськими не складався, що вказує на ту обставину, що проходження огляду в установленому законом порядку ОСОБА_1 не пропонувалось. Матеріали, які надійшли до суду, не містять доказів того, що ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку відсторонено від керування, а автомобіль затримано. Крім того, захисник зауважив, що працівники патрульної поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, хоча це технічно можливо і прямо передбачено ст. 266 КУпАП.

Судом встановлено, що 16.03.2024 о 23:00 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога М-14, 21 км+700м, ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN TGX18.440 р.н. НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме почервоніння очей та обличчя, звужені зіниці очей, млява мова, поведінка не відповідає дійсності, від огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 16.03.2024 серії ААД №733943, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився;

-відео записом, з місця зупинки транспортного засобу, який досліджено в ході розгляду справи.

Вказані докази повністю підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд зазначає наступне.

Доводи захисника про наявність з боку працівників патрульної поліції провокації особи до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, спростовуються відомостями, що наявні на відео записах, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, судом досліджено інформацію, що знаходиться на оптичному носії, що долучений до матеріалів справи, який містить дані, щодо спілкування поліцейських та водія ОСОБА_1 . Відеозаписи об`єктивно відображають дійсні обставини справи, дані, щодо їх монтажу у суду відсутні.

З дослідженого відеозапису, з нагрудних камер відео реєстраторів працівників поліції №471620 та №471324, вбачається, що о 23:07 годині відбувається розмова між водієм та працівником поліції. В ході діалогу працівник поліції, спитав у водія чи останній вживав наркотичні засоби та повідомив про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій відповів відмовою «Я отказуюсь». При цьому, вимога пройти огляд на стан сп`яніння була висловлена не двозначно, без роз`яснення можливості на відмову від огляду (ПВР 4711324 23:08:20). Після цього, працівник поліції повідомив водія, що у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, а водій відповів «составляйте». В подальшому поліцейський неодноразово пропонував водію проїхати на огляд для визначення наявності стану наркотичного сп`яніння, в різних формах: «ви відмовляєтесь проїхати з нами на Воробйова для проведення огляду?» «будете їхати, або ні?» «я у вас останній раз питаю, поїдемо чи відмовляєтесь?». На всі пропозиції працівників поліції ОСОБА_1 ствердно та однозначно відповідав відмовою від проходження огляду.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність провокативної діяльності працівників поліції, у цьому випадку та впливу останніх на умисел ОСОБА_1 на вчинення правопорушення.

Відповідно до вказаного відео запису, вже після складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, після телефонної розмови ОСОБА_1 з невідомою особою, останній виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння, однак, працівники поліції повідомили, що вказаний огляд він вже може пройти самостійно. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, на час коли ОСОБА_1 , висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння, вже було складено.

Висловлення згоди на проходження огляду на стан сп`яніння після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення правового значення не має.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 має право керувати транспортними засобами семи категорій, має водійський стаж більше двадцяти років, працює на посаді водія вантажного автомобіля та повинен достеменно знати та неухильно дотримуватись Правил дорожнього руху та його обов`язку передбаченого п. 2.5 на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Однак не дивлячись, на це ОСОБА_1 неодноразово відмовився від проведення вказаного огляду.

Дослідженим відео записом також спростовуються доводи захисника про безпідставність вимоги для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю у нього ознак сп`яніння. Так, відповідно до п. 2 розділу 1 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З наявних у справі відеозаписів видно, що працівник поліції оголосив ОСОБА_1 , виявлені у нього ознаки сп`яніння, які стали причиною пропонуванням йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Доводи захисника про те, що до матеріалів справи не долучено направлення особи на проходження обстеження щодо стану сп`яніння, є безпідставними, оскільки водій ствердно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Отже, відсутність направлення на огляд, за умов встановленого факту відмови від проходження огляду, правого значення не має.

Суд не приймає до уваги доводи захисника про відсутність у матеріалах справи доказів відсторонення водія від керування та затримання транспортного засобу, оскільки вказане, жодним чином не впливає на обставини, що підлягають доказуванню по вказаній справі та не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доводи захисника, щодо можливості пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки, як то передбачено ст. 266 КУпАП, суд вважає необґрунтованими.

Так, згідно з п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

Також, суд вважає неналежним доказом цій справі результати досліджень ОСОБА_1 від 18.03.2024 року, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено за відмову від проходження огляду на стан оп`яніння.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, за вчинене порушення, суд звертає увагу на безальтернативність адміністративного стягнення за дане порушення, та вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,6 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.307КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів