Справа № 461/1157/24 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/446/24 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю представника Львівської митниці Кіри О.С., захисника Приндоти У.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил №0063/20900/24 від 20.01.2024 р. товар - повернуто ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці витрати за зберігання товару на складі митниці у розмірі 27367,40 грн.

Судом встановлено, 19 січня 2024 року близько 22 години 55 хвилин в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому як водій слідував гр. України ОСОБА_1 .

До митного оформлення громадянин України ОСОБА_1 подав митну декларацію для письмового декларування товарів, де задекларував «Особисті речі».

Після завірення декларації штампом «Під митним контролем № 295», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в багажному відділені транспортного засобу (без ознак приховування) було виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме: 1. Кава смажена в зернах DULCIS VITAE, торгової марки GIMOKA, в герметичній упаковці виробника, вага упаковки 1 кг, країна виробника Італія, кінцева дата споживання 05.07.2025р. - 648 шт., 648кг; 2. Кава смажена в зернах GUSTO RICCO, торгової марки GIMOKA, в герметичній упаковці виробника, вага упаковки 1 кг, країна виробника Італія, кінцева дата споживання 17.07.2025р. - 1294 шт., 1294кг; 3. Кава смажена в зернах GRAN FESTA, торгової марки GIMOKA, в герметичній упаковці виробника, вага упаковки 1 кг, країна виробника Італія, кінцева дата споживання 13.07.2025р. - 1584 шт., 1584кг. Кількість предметів правопорушення - 3526 шт., вагою 3526 кг.

Про наявність незадекларованого товару гр. України ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, проте визнав виявлений товар своєю власністю, тобто порушив ст. 257 Митного кодексу України.

Згідно висновку СЛЕД Держмитслужби від 01.02.2024 № -0041, загальна вартість предметів правопорушення становить 705 583,20 грн.

Згідно ЦБД ЄАІС ДМСУ станом на 20.01.2024 гр. ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності Чернівецькою митницею.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії щодо недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством обмеження щодо ввезення на митну територію України та які переміщуються громадянами.

Не погоджуючись з даною постановою суду представник Львівської митниці Держмитслужби Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. та конфіскувати в дохід держави предмети вилучені протоколом про порушення митних правил. Стягнути з ОСОБА_1 на користь митниці витрати, пов`язані із зберіганням на складі митниці вказаного товару 27367,40 грн.

Вважає, що винесена постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

Зазначає, що ОСОБА_1 згідно з ЦБД ЄАІС ДМСУ станом на 20.01.2024 протягом року притягався до адміністративної відповідальності Чернівецькою митницею (а.с.20,21).

Заслухавши пояснення представника митниці митного органу, який підтримав апеляційну скаргу, захисника Приндоти У.Г., яка заперечила апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне, та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, вказані вимоги закону при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, та представником митниці в апеляційній скарзі не оспорюється.

Щодо незгоди апелянта із накладеним стягненням, апеляційний суд зазначає наступне. Згідно з ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до санкції ч.3 ст.471 МК України на особу за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами може бути накладено стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Тобто санкція вказаної норми закону передбачає для суду дискреційні повноваження в частині можливості накладення стягнення у виді конфіскації товарів.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, зокрема те, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває малолітній син, його мати ОСОБА_2 , 1947р.н. тривалий час потребує лікуванні, якій ОСОБА_1 допомагає з лікуванням, за місцем постійного проживання ОСОБА_1 характеризується позитивно, а тому на переконання апеляційного суду судом першої інстанції обґрунтовано накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу без конфіскації товарів.

Застосоване до ОСОБА_1 стягнення лише у виді штрафу є достатнім для виправлення та належної поведінки правопорушника, відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства і необхідністю дотримання фундаментальних прав людини, закріпленого у ст.1 Першого Протоколу до Конвенції.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі представника митного органу, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І. - залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк