справа № 399/218/24
провадження № 3/399/135/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Шульженко Вікторії Володимирівни, розглянувши об`єднану справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 130, ст. 124 та ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

встановив:

В провадженні суду знаходиться вищезазначена об`єднана справа про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 539742 від 29.03.2024 року складеного Із РПП СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ст. л-нт поліції ОСОБА_2 вбачається, що 28.03.2024 о 23:30 год. на а.д. Т-1203 5 км + 800 м Павлиш Онуфріївка Млинок гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ DAEWOO Т13110ЗНГ днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей та обличчя) від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 542629 від 31.03.2024 року складеного поліцейським СРПП СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП № 1 (м. Світловодськ) ст. с-нт поліції ОСОБА_3 вбачається, що 31.03.2024 року о 13:47 год. в смт Павлиш по вул. Центральній водій ОСОБА_1 мотоцикла МТ-9 ДНЗ 4624 СКА керував ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння (мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). На місці зупинки було запропоновано пройти медичне освідування за допомогою «Драгер 6810», також додаткове медичне освідування в медичному закладі останній відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 539741 від 29.03.2024 року складеного Із РПП СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ст. л-нт поліції ОСОБА_2 вбачається, що 28.03.2024 о 23:30 год. на а.д. Т-1203 5 км + 800 м гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ DAEWOO Т13110ЗНГ днз НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху де допустив з`їзд т-з в кювет в наслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3б, 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 543252 від 31.03.2024 складеного інспектором ГРПП СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ) майором поліції Бендриківським В.В. вбачається, що 31.03.2024 року о 13:47 год. в смт Павлиш по вул. Центральній гр. ОСОБА_1 водій мотоцикла МТ-9 днз 4624 СКА керував ТЗ не маючи права керування таким ТЗ. Посвідчення водія категорії «А» не отримував. Дані дії вчини повторно року 29.03.2024 ч.2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку на адресу зазначену в протоколі, проте до суду повернулися конверти з прикріпленими довідками Ф.20 з причиною "адресат відсутній за вказаною адресою".

При цьому, судом звертається увага на те, що Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 передбачено, що якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою.

Також, ОСОБА_1 повідомлено телефонограмою про дату, час та місце розгляду справи, а саме, що судове засідання призначене на 14.05.2024 року о 13:00 год.

Крім того, з вищезазначених протоколів видно, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Онуфріївському районному суді.

Суд застосовує наступну практику Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").

У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи зазначене, судом були вжиті вичерпні заходи для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце судового засідання з розгляду даної справи, жодних заяв, клопотань від останнього до суду не надійшло, причин неявки не повідомлено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що актуальна інформація про дату, час та місце розгляду справи наявна на сайті судової влади України https://court.gov.ua у розділі "Стан розгляду справ".

За правилами ст. 268 КУпАП присутність особи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст. 126 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши безпосередньо в судовому засіданні матеріали об`єднаної справи суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху та встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як вбачається з протоколу гр. ОСОБА_1 інкримінується те, що він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху де допустив з`їзд т-з в кювет в наслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Однак суд вважає, що зазначені відомості не відповідають фактичним обставинам справи та доказам, які містяться в матеріалах справи.

З відео вбачається, що зазначений у протоколі автомобіль знаходиться в кюветі, зовні відсутні будь - які механічні несправності, окрім пошкодження переднього лівого колеса. На відео ОСОБА_1 зазначив, що ніхто не отримав тілесні ушкодження та він сам був за кермом. На запитання поліцейського «Що трапилося?» гр. ОСОБА_1 повідомив про те, що виникла технічна несправність в ході руху, а саме автомобіль різко почало заносити ліворуч і останній намагався його «зловити» в результаті чого з`їхав з дороги у кювет.

Отже, з відео вбачається, що саме в результаті несправності транспортного засобу ОСОБА_1 опинився в кюветі.

З матеріалів справи не встановлено та у судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, що призвело до вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди. Із відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 обізнаний про стан транспортного засобу та постійно контролював його рух, безпечно керував ним та при виникненні несправності зміг вчасно та безпечно зманеврувати.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП, протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідними посадовими особами. Під час розгляду справи судом у межах порушеного провадження надається правова оцінка діянню на предмет його протиправності. Водночас норми КУпАП не передбачають самостійної перекваліфікації судом дій за вчинене адміністративне правопорушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст.213, 221, 280 КУпАП є розгляд справи.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в даній частині підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, що мало місце 28.03.2024 суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Саме порушення вимог зазначеного пункту ПДР України ставиться у порушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції № 1452/735) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу І Інструкції та п. 3 Порядку під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали безперервного відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Нормами ч.1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що за наявності ознак, передбачених цією Інструкціє, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 3 розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння особи за наявності ознак, передбачених Інструкцією.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції № 1452/735 вбачається, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Аналізуючи зазначені положення Кодексу у взаємозв`язку між собою, а також з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (Порядок № 1103 від 17 грудня 2008 року; Інструкція № 1395 від 07 листопада 2015 року; Інструкція від 09 листопада 2015 року № 1452/735), суд приходить висновку, що огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, після, запропонування проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу і, тільки в разі відмови особи від освідування на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я, при цьому така особа відстороняється від керування, а транспортний засіб передається під керування іншої особи.

Вказані норми закону мають імперативний характер, а тому, порушення зазначеного порядку, зокрема, послідовності його проведення або не проведення у точній відповідності з законом, тягне за собою недійсність результатів такого огляду.

В протоколі про адміністративне правопорушення (ААД № 539742 від 29.03.2024) зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей та обличчя), тобто зазначено кілька ознак, при цьому з відеозапису видно, що поліцейським жодну з них не озвучив останньому.

Крім того, слід зазначити, що таку ознаку алкогольного сп`яніння як "почервоніння очей та обличчя" вищезазначеними нормами законодавства не передбачено.

Також слід зазначити, що з наданого до суду відеозапису про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 працівником поліції неодноразово запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів на що водій то погоджувався, то відмовлявся. За результатами всієї розмови поліцейського з ОСОБА_1 останній все таки відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто з відеозапису видно, що поліцейський пропонує водієві вибирати варіанти дії/бездіяльності, та при цьому співробітник поліції порушує послідовність проведення огляду особи на визначення стану алкогольного сп`яніння, що встановлена в Законі.

В той же час пропозиція поліцейського не відповідає нормам законодавства, оскільки пунктом 2.5. Правил дорожнього руху України передбачено, що це обов`язок водія, а не його право, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А у разі відмови від огляду настає відповідальність за ст. 130 КУпАП. Тобто надання водію право відмовитися від огляду на визначення стану сп`яніння вказує на можливе введення його в оману та провокація, так як особа не може нести відповідальність за реалізацію свого законного права. І якщо б таке право існувало, то не існувало б відповідальності за ст. 130 КУпАП в частині відмови водія від огляду на визначення стану сп`яніння.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 в даному випадку, не можуть беззаперечно свідчити про умисну його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши усі докази в сукупності, суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, що мало місце 31.03.2024 суд зазначає наступне.

В протоколі про адміністративне правопорушення (ААД № 542629 від 31.03.2024) зазначено, що ОСОБА_1 керував ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), тобто зазначено кілька ознак, при цьому з відеозапису видно, що поліцейським жодну з них не зазначено останньому.

Крім того, слід зазначити, що таку ознаку алкогольного сп`яніння як "почервоніння очей" вищезазначеними нормами законодавства не передбачено.

Також слід зазначити, що з наданого до суду відеозапису про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 працівником поліції запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проїхавши до Онуфріївської ЦРЛ або пройти такий огляд на місці за допомогою приладу Драгер, також поліцейським зазначено, що останній може відмовитися від проходження огляду. ОСОБА_1 погодився пройти такий огляд на місці зупинки та у відповідь поліцейський зазначив, що потрібно почекати інший патруль, оскільки вони привезуть Драгер та відразу знову ж таки поліцейський зазначив, що «або можемо поїхати до лікарні» і відразу ж запитав у ОСОБА_1 «в лікарню їдемо?», однак останній відмовився їхати в лікарню після чого відео було перервано та відновлено відео вже тоді коли поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що подальший рух йому заборонено, зазначено, що всі копії він отримав та що більше його не затримують і попрощалися. Поліцейським при відновлені відеозапису зазначено, що з технічних причин відео було чомусь призупинено.

Отже, з відеозапису видно, що поліцейський пропонує водієві вибирати варіанти дії/бездіяльності, та при цьому співробітник поліції порушує послідовність проведення огляду особи на визначення стану алкогольного сп`яніння, що встановлена в Законі.

В той же час пропозиція поліцейського не відповідає нормам законодавства, оскільки пунктом 2.5. Правил дорожнього руху України передбачено, що це обов`язок водія, а не його право, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А у разі відмови від огляду настає відповідальність за ст. 130 КУпАП. Тобто надання водію право відмовитися від огляду на визначення стану сп`яніння вказує на можливе введення його в оману та провокація, так як особа не може нести відповідальність за реалізацію свого законного права. І якщо б таке право існувало, то не існувало б відповідальності за ст. 130 КУпАП в частині відмови водія від огляду на визначення стану сп`яніння.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 в даному випадку, не можуть беззаперечно свідчити про умисну його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 в частині його невинуватості, матеріали справи не містять.

Крім того, як вже зазначено вище, відповідно до ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу І Інструкції та п. 3 Порядку під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, передбачено, що включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Судом встановлено, що свідки відсутні, проте до вказаного протоколу як зазначено вище додано відеофіксацію адміністративного правопорушення.

При цьому, з наданого відеодоказу видно, що він не відповідає вимогам п.5 Розділу ІІ зазначеної інструкції, оскільки відеозйомка ведеться не безперервно та переривається раніше ніж до її завершення.

Приписами ст. 62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» судами має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст. 62 Конституції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Звернуто увагу судів на те, що згідно з ч.3 зазначеної статті Основного Закону всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про відсутність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в зв`язку з чим, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі в цій частині підлягає закриттю.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до диспозиції ч.5 ст. 126 КУпАП, відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

При матеріалах справи наявна довідка додана до вказаного протоколу про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 , складена інспектором сектору адміністративної практики Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області майором поліції Т. Найденко № 4615/114-1-2024, з якої видно, що 29.03.2024 року відносно гр. ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП та додано копію зазначеної постанови. З копії постанови від 29.03.2024 року серії БАД № 900942 видно, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Дослідивши безпосередньо в судовому засіданні матеріали справи доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, а його вина підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 543252 від 31.03.2024 року, відеофіксацією адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 (проводилася цифровою нагрудною відеокамерою CammPro 1826R2/3/32, Інв. №S700164), копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 900942 від 29.03.2024 року, довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 № 4615/114-1-2024

Відповідно до довідки начальника СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції Р. Вороніна від 01.04.2024 року № 4615/114-1-2024 видно, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Інформаційно телекомунікаційної системи ІПНП підсистеми НАІС «Посвідчення» не отримував посвідчення водія взагалі.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в судовому засіданні. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відеофіксація правопорушення здійснювалася на цифрову нагрудну відеокамеру "CammPro 1826R2/3/32", інв. №S700164, про що поліцейським повідомлено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, передбачені ст. ст. 34, 35 КУпАП, суд дійшов висновку про застосування до порушника адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 , не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами та без оплатного вилученням транспортного засобу, яке у даному випадку буде справедливим та необхідним для виправлення та попередження вчинення порушником нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з порушника стягується судовий збір, який станом на день винесення постанови складає 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, ч.1 ст. 130, ст 126 ч.5, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Провадження в об`єднаній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження в об`єднаній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень 00 коп.) без позбавлення права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф сплачується на рахунок №UA0011001, одержувач коштів ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл/21081300, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), код отримувача (ЄДРПОУ) 37918230, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу - адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у 15 - денний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів, на підставі ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень на рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко