Справа № 454/573/24 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 33/811/884/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 12 лютого 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605,60 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання батьківських обов`язків, оскільки її малолітня донька ОСОБА_2 , 2011 року народження, знімала на відео конфлікт, який відбувався у приміщенні Переспівської гімназії, в АДРЕСА_1 , а саме, знімала на відео малолітню ОСОБА_3 , яка була зв`язана на стільчику, з якої сміялися інші діти, чим вчинила хуліганські дії відносно ОСОБА_3 ..

Судом першої інстанції встановлено, що у ОСОБА_1 є на утриманні неповнолітня донька ОСОБА_2 , 2011 р.н. вихованням якої вона не займається. Дане правопорушення було допущено з вини ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 ч. 1 КУпАП, а саме ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нову постанову. Окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Сокальського районного суду Львівської області від 12 лютого 2024 року, оскільки розгляд справи було проведено у її відсутності, а постанову вона отримала 7 травня 2024 року.

Наголошує, що місцевим судом не повно з`ясовано обставини справи, не повідомлено учасників процесу про час та місце розгляду справи, в основу оскаржуваного рішення взято письмові матеріали, які не були перевірені та не проаналізовано судом.

Звертає увагу, що оскаржувана постанова не містить покликання на фактичні обставини справи.

Повідомляє, що її донька ОСОБА_2 не вчиняла жодних дій за які встановлено відповідальність за ст. 173 КУпАП, у зв`язку із чим працівниками поліції безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення, щодо неї за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Зазначає, що безпосередньо між її дочкою та ОСОБА_3 конфлікту не було, відео вона знімала у зв`язку із проханням потерпілої, що не охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Повідомляє, що вона як мати, сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, постійно займається вихованням дочки, організовує її побут та дозвілля, дбає про духовний та фізичний розвиток, цікавиться її поведінкою та успішністю в школі, відвідує батьківські збори. Дочка ОСОБА_4 добре навчається в школі, постійно відвідує різного роду гуртки, приймає участь в шкільних олімпіадах, позитивно характеризується як в школі, так і за місцем проживання, не перебуває на обліку в дитячій кімнаті поліції, співає в церковному хорі та відвідує музичну школу.

Підтвердження належного виконання нею своїх батьківських обов`язків щодо дочки ОСОБА_4 є характеристика дитини з місця навчання, побутова характеристика, надана Старостою села Переспа ОСОБА_5 та Завідувачкою Народного дому с. Переспа ОСОБА_6 , директором ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яких вбачається, що дитина добре вихована, не конфліктна, комунікабельна, розумна, музично обдарована, крім загальноосвітньої школи навчається в Сокальській музичній школі ім. В. Матюка по класу бандура та вокал, є учасницею шкільних та сільських свят, добре навчається в школі, товариська, життєрадісна користується повагою серед однокласників та учнів школи, підтримує дружні стосунки з учнями. Дитина нагороджена численними грамотами, дипломами та подяками як за досягнення у в навчанні так і за музичні та творчі досягнення.

Дитина проживає в повній благополучній багатодітній родині в якій виховується четверо дітей, та кожному з яких ОСОБА_1 приділяє належну увагу та любов. Сім`я не перебуває на обліку в службі у справах дітей Сокальської РДА, як неблагополучна, проживання, навчання та виховання дітей у сім`ї жодного разу не були предметом перевірки чи розгляду соціальних служб району.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 у суді першої інстанції не приймала участі, про результат розгляду справи дізналася 7 травня 2024 року, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей, а також відсутності контролю за дозвіллям.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №554238 від 6 лютого 2024 року (а.с. 2), з якого встановлено, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, що проявилося у тому, що її малолітня донька ОСОБА_2 , 2011 року народження, знімала на відео конфлікт, який відбувався у приміщенні Переспівської гімназії, в АДРЕСА_1 , а саме, знімала на відео малолітню ОСОБА_3 , яка була зв`язана на стільчику, з якої сміялися інші діти, чим вчинила хуліганські дії відносно ОСОБА_3 , а отже матір`ю не проводилася з дитиною виховна робота;

-довідкою про результати проведеної перевірки по матеріалах ЄО №738 від 5 лютого 2024 року (а.с. 3), з якої вбачається, що в результаті перевірки було встановлено, що 1 лютого 2024 року після завершення третього уроку учениця 7 класу Переспівської гімназії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та учні 9 класу ОСОБА_7 26 лютого 2009 р.н, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою розважитись прив`язали ученицю 8 класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , скетчем до стільця, після цього штовхнули на підлогу, глузували з неї та знімали даний інцидент на камеру, своїми діями вони вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП;

-заявою ОСОБА_10 (а.с. 4), відповідно до якої вона просить прийняти міри до учнів 9 класу та учениці 7 класу, Переспівської гімназії, які 1 лютого 2024 року в приміщенні гімназії ображали її неповнолітню доньку ОСОБА_3 , а саме прив`язали її до стільця скотчем, після чого штовхнули зі стільця та знімали це на відео;

-поясненнями ОСОБА_10 від 5 лютого 2024 року (а.с. 5), з яких встановлено, що її старша донька ОСОБА_4 навчаються у Переспівські гімназії, в грудні місяці вона розповіла вчителям про конфлікт який відбувався в школі за участі учнів 9 класу, після чого розпочалися канікули. 1 лютого 2024 року після 3 уроку до класу де була її донька зайшли троє учні 9 класу, учениця 7 класу, після чого вони взяли скотч та прив`язали її до стільця за ноги, все це знімали на мобільний телефон, насміхалися;

-поясненнями ОСОБА_3 від 6 лютого 2024 року (а.с. 6), з яких вбачається, що 1 лютого 2024 року до класу де вона навчається прийшли учні старших класів, почали сміятися над нею, вона їм підігрувала, проте через деякий час все це перейшло межу, оскільки вони почали прив`язувати її до стільця, намагалися штовхнути, все це знімали на відео. Після чого вона просила, щоб вони перестали та відпустили її, проте її не слухали;

-поясненнями ОСОБА_2 від 6 лютого 2024 року (а.с. 7) згідно із якими вона пішла в кабінет, де була прив`язана до стільця ОСОБА_11 за ноги, руки та живіт, почала знімати даний інцидент на телефон, сміятися, після чого ОСОБА_12 почав катати на стільці по класу ОСОБА_4 , а вона могла штовхнути стілець. Коли зрозуміла, що ОСОБА_4 це не подобається почала її розв`язувати.

-поясненнями ОСОБА_8 від 6 лютого 2024 року (а.с. 8), що після 3 уроку разом з іншими учнями школи він прив`язав до крісла Баламут ОСОБА_13 не хотіла, щоб її прив`язували;

-поясненнями ОСОБА_9 від 6 лютого 2024 року (а.с. 9), в яких вона зазначала, що є ученицею 9 класу. 1 лютого 2024 року перебуваючи школі після третього уроку, вона з однокласниками прив`язали ОСОБА_4 до стільця, коли її прив`язували вона пручалася, після цього перевернули її з стільцем, штовхали по класі, знімали на відео.

-поясненнями ОСОБА_7 від 6 лютого 2024 року (а.с.10 ),який зазначав, що він є учнем 9 класу, 1 лютого 2024 року після третього уроку, разом із однокласниками посадив ОСОБА_11 на крісло та прив`язали скотчем, при цьому вона пручалася, просила припинити такі дії.

Аргументи апелянта, що місцевим судом не повно з`ясовано обставини справи, не повідомлено учасників процесу про час та місце розгляду справи, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 . Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №554238 від 06 лютого 2024 року (а.с.2), що ОСОБА_14 було повідомлено про місце розгляду справи, також з заяви ОСОБА_1 (а.с. 11) вбачається, що вона просить проводити розгляд справи у її відсутності, оскільки свою вину вона визнає.

Доводи апелянта, що її донька не вчиняла жодних дій, позитивно характеризується, не мала конфлікту ОСОБА_3 , а відео знімала на її прохання, апеляційний суд розцінює критично, оскільки такі мають формальний характер та спростовуються поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 6) та ОСОБА_2 (а.с 7).

Що стосується аргументів апелянта, що вона як мати, сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, постійно займається вихованням дочки, організовує її побут та дозвілля, дбає про духовний та фізичний розвиток, цікавиться її поведінкою та успішністю в школі, відвідує батьківські збори. Дочка ОСОБА_4 добре навчається в школі, постійно відвідує різного роду гуртки, приймає участь в шкільних олімпіадах, позитивно характеризується як в школі, так і за місцем проживання, не перебуває на обліку в дитячій кімнаті поліції, співає в церковному хорі та відвідує музичну школу то такі були враховані місцевим судом при накладенні адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Отже ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим її апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Сокальського районного суду Львівської області від 12 лютого 2024 року.

Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 12 лютого 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.