Справа № 175/2075/24
Провадження № 3/175/1060/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року смт Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Дараган Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов до суду з відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 342472 від 24 січня 2024 року зазначено, що 24 січня 2024 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила відносно своєї свекрухи ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час розгляду адміністративного матеріалу ОСОБА_1 свою провину в скоєні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона ніякого правопорушення не вчиняла. Так, між нею та її свекрухою ОСОБА_2 тривалий час існує цивільний спір з приводу проживання ОСОБА_1 та її дітей в будинку, тому свекруха ОСОБА_2 постійно провокує сварки і викликає поліцію. Так і того дня, свекруха почала сварку, але вона на адресу свекрухи нецензурною лайкою не висловлювалася. Просила закрити провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Захисник адвокат Доманський В.П. під час розгляду адміністративного матеріалу просив закрити провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з таких підстав.

Так, ч. 1 ст. 172-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як було встановлено в ході розгляду адміністративного матеріалу, що 24 січня 2024 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 знаходилась за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . Також за цією адресою знаходилась її свекруха ОСОБА_2 ..

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2 , доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, того дня у неї з її невісткою виник конфлікт на ґрунті грубої поведінки з її боку. В ході конфлікту її невістка ОСОБА_1 висловлювалася в її бік нецензурною лайкою.

Разом із цим, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Положеннями зазначеного закону визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто, вказані вище положення законодавства України про запобігання та протидію домашньому насильству та КУпАП передбачають відповідальність не за будь-які дії або бездіяльність, що включають словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, а лише за такі, які викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 і її свекрухою ОСОБА_2 стався конфлікт, також між ними існує цивільний спір з приводу проживання ОСОБА_1 та її родини в будинку, їхнього виселення та визнання права власності на цей будинок. Однак, висловлювання ОСОБА_1 не викликали у ОСОБА_2 побоювань за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, не спричинили емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, а так само не завдали шкоди її психічному здоров`ю. Обставин на підтвердження вчинення ОСОБА_1 будь-яких умисних дій або бездіяльності фізичного, психологічного чи економічного характеру під час судового розгляду не встановлено.

Тому не вбачається передбачених чинним законодавством підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Будь-які докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Отже, суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 об`єктивно підтверджуються встановленими під час розгляду адміністративного матеріалу обставинами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що провадження у вказаній справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 251, 247, 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: