Провадження № 3/512/243/24
"20" червня 2024 р. смт Саврань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 до Савранського районного суду Одеської області від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 166458 від 24.03.2024 зазначено, що ОСОБА_1 близько 00 годин 10 хвилин в смт.Саврань по вулиці Центральній, керував RENAULT-MAGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 та буксирував причіп SAMRO, державний номер знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою спеціального технічного пристрою Drager, який дав позитивний результат 2,01 проміле. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 2,9-а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

15.04.2024 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Вялової І.М., яка діє на підставі ордеру серії ВЕ №1070115 від 08.04.2024, про ознайомлення з матеріалами справи та дання копії диску.

Слухання справи призначено на 02.05.2024.

01.05.2024 на електронну адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Вялової І.М. про відкладення слухання справи на іншу дату в зв`язку із зайнятістю в кримінальному провадженні (а.с.16).

У зв`язку з викладеним слухання справи відкладено на 23.05.2024.

22.05.2024 на електронну адресу суду надійшла заява адвоката Вялової І.М. про відкладення слухання справи на іншу дату в зв`язку з хворобою (а.с.17).

Слухання справи відкладено на 20.06.2024.

20.06.2024 адвокат Вялова І.М. подала клопотання про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, в порядку частини 1 статті 247 КУпАП. Своє клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до статті 1 Конституції є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Відповідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно частиною 2 статті 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові. Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Саме суди є останньою правовою інстанцією в державі, в якій кожен громадянин за необхідності шукає захисту своїх прав, свобод та інтересів. Згідно з пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Так, частиною 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до частини 2 статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями частини 3 статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Крім того, адвокат Вялова І.М. вважає, що в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали не містять беззаперечних доказів, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 ознак об?єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому захист вважає, що в діях останнього відсутній склад зазначеного правопорушення. Сторона захисту вважає, що по-перше, доказів руху транспортного засобу за участю ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Даний факт ОСОБА_1 заперечував при складанні протоколу. По-друге - протокол складений з порушенням, зокрема, за відсутності двох свідків. По-третє в протоколі не зазначено ознаки стану сп`яніння. По-четверте при врученні ОСОБА_1 копії протоколу серії ДПР18 №166458 від 24.03.2024 в останньому відсутній час керування транспортним засобом. Однак, в протоколі, який міститься в матеріалах справи наявний запис часу, а саме «00 годин 10 хвилин», проте внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено не допускається. По-п`яте при зупинці ОСОБА_1 поліцейським не повідомлено причину зупинки, однак існує виключний перелік законних підстав для зупинки. Крім того, поліцейський незважаючи на заперечення ОСОБА_1 щодо того, що останній не керував транспортним засобом та поліцейським не був зупинений, стверджував, що ОСОБА_1 все ж таки був зупинений за порушення комендантської години. По-шосте, в матеріалах справи міститься диск з п`ятьма відеозаписами. Адвокат Вялова І.М. вважає, що факт перервних відеозаписів на диску не відповідають вимогам та має бути одним безперервним. По-сьоме, в матеріалах справи міститься рапорт поліцейського РПП СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області сержанта поліції Жовтого Г. від 24.03.2024 який складений відносно ОСОБА_3 , що не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . По-восьме, сторона захисту стверджує, що при складанні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 останньому не були роз`ясненні права передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Враховуючи викладене сторона захисту просила провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

20.06.2024 в судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Вялова І.М. вищевказане клопотання підтримала просила провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Взявши до уваги клопотання сторони захисту, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з частиною 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншими документами.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, дії ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 166458 від 24.03.2024 суд кваліфікує за частиною 1 статті 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується наступними доказами по справі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 166458 від 24.03.2024 відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначені всі необхідні данні.

Так, в протоколі, відповідно до пункту 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у частині 1 статті 130 КУпАП, за якою складено протокол.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перелік підстав зупинення транспортного засобу визначено статті 35 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про національну поліцію».

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбачених статтями 283, 284 цього Кодексу. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Суд встановив, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 166458 від 24.03.2024 в графі «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» та графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено особистий підпис ОСОБА_1 (а.с.2).

Відповідно до результатів тестування спеціальним пристроєм Alcotest 6820 Drager № 956 від 24.03.2024, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, громадянин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 2,01 проміле (а.с.3).

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 24.03.2024 вбачається, що 23.03.2024 останній приїхав в смт.Саврань щоб здійснити загрузку зерном соняшника, щоб в подальшому вести його в м.Чорноморськ. Так, чекаючи своєї черги, в кабіні свого автомобіля RENAULT-MAGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 випив бутилку алкогольного пива «Янтар», після чого здійснив керування своїм автомобілем (а.с.4).

В судовому засіданні було досліджено оптичний диск з відеозаписами, з яких вбачаються обставини вчинення даного правопорушення. Зокрема, з відеозапису 0002022__0001 вбачається рух транспортного засобу RENAULT-MAGNUM, його зупинку інспектором поліції та спілкування інспектора поліції з ОСОБА_1 , який сидить на місці водія зупиненого транспортного засобу. З відеозаписів також видно, що під час зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 знаходиться в кабіні автомобіля RENAULT-MAGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 , при чому чути як працює двигун транспортного засобу. Поліцейський йому пропонує пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, однак ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», результат проходження тесту на алкоголь якого показав 2,01 ‰. Працівник поліції пояснює йому, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вказані докази спростовують доводи клопотання про закриття провадження у справі захисника ОСОБА_1 адвоката Вялової І.М. щодо відсутності доказів керування транспортного засобу та об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Крім того із відеозаписів, досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово стверджував, що саме він керував власним транспортним засобом.

Також суд зазначає, що в момент проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою Drager, останній усвідомлював, що проходить вказаний огляд як водій транспортного засобу та жодних заперечень ані на досліджених відеозаписах, ані в протоколі, з яким погодився, не зазначив.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Пункт 2.5 цих Правил зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог цього пункту Правил передбачено адміністративну відповідальність за статтею 130 КУпАП.

Пунктом 2.9-а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами статті 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На вимогу положень статті 266 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення додано диск з відеозаписом, який було досліджено в судовому засіданні та зміст якого підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок №1103).

Зокрема, пунктом 3 Порядку №1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України і Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу (п. 6 розділу І Інструкції), а в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р.

Суд критично оцінює доводи клопотання про закриття провадження у справі захисника ОСОБА_1 адвоката Вялової І.М. про проведення огляду на стан сп`яніння з порушенням статті 266 КУпАП, та розцінює їх як обрану стороною позицію захисту.

Так, з досліджених відеозаписів вбачається, що поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, однак ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», результат проходження тесту на алкоголь якого показав 2,01 ‰. Працівник поліції пояснив йому, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП. При цьому ні на відеозаписах доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, ні в самому протоколі вимоги щодо його наполяганні на проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 не пред`являв, крім того, ніяких зауважень щодо результатів тесту чи про те, що йому не роз`яснено його права, передбачені статтею 268 КУпАП, останній не висловлював. Натомість ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на місці зупинки та протоколом про адміністративне правопорушення відносно нього, підтвердивши це відповідними власноручними підписами в протоколі та роздруківці тесту Drager. При ознайомленні з протоколом заперечень чи зауважень ним зазначено не було. До того ж вказаної вимоги не зазначено також і в письмових поясненнях, підписаних ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. У відповідності до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, цей обов`язок водія передбачений Правилами дорожнього руху України, які він зобов`язаний знати, і в яких зазначено саме про медичний огляд.

Посилання на те, що працівниками поліції при складанні протоколу ОСОБА_1 не роз`яснені його права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння судом не приймаються до уваги з огляду на наступне.

В протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 зазначено зокрема, що йому роз`яснені його права та обов`язки. Вказаний протокол, в якому, зокрема, зазначено про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України, статті 268 КУпАП, містяться підписи ОСОБА_1 . При ознайомленні з протоколом заперечень чи зауважень ним зазначено не було. Крім того, з відеозаписів досліджених в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 під час складання адміністративного матеріалу стосовно нього та під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного пристрою Drager не висловлював з цього приводу жодних зауважень.

Суд також критично оцінює заперечення, викладені в клопотанні про закриття провадження у справі захисника ОСОБА_1 адвоката Вялової І.М., що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, оскільки у відповідності з частиною 2 статті 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Отже, з аналізу статті 266 КУпАП вбачається, що залучення до процедури встановлення стану алкогольного сп`яніння свідків відбувається лише в разі неможливості застосування працівником поліції засобів відеозапису. Враховуючи, що до матеріалів справи додано оптичний диск з відеозаписами з місця події, залучення свідків в даному випадку не вимагається.

Стосовно доводів захисника, що у протоколі не вказано про наявність у ОСОБА_1 жодної з передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 ознак алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне.

Положення про зміст протоколу про адміністративне правопорушення закріплені в статті 256 КУпАП, відповідно до якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З системного аналізу диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП та статті 256 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність обов`язкової вимоги зазначати в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені працівниками поліції.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно пункту 1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп`яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до пункту 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

З досліджуваних в судовому засіданні відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 на запитання поліцейського підтверджує факт вживання ним алкогольних напоїв, а саме алкогольного пива «Янтар».

Обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 надає пояснення під примусом поліцейських, вимушено суд не вбачає.

Відповідно до Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція) протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Відповідно до пунктів 6, 7, 8 розділу ІІ Інструкції усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні адвокатом Вяловою І.М. була надана копія протоколу про адміністративне правопорушення, яка вручена ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу. Під час дослідження вказаної копії на співставлення її з оригіналом протоколу, долученим до матеріалів справи, судом встановлено, що в оригінал протоколу у порушення пункту 7 Інструкції були внесені додаткові записи, а саме: «00 год. 10 хв», після того, як протокол було вже складено, підписано учасниками та його копія була вручена ОСОБА_1 . Про цей допис стороні захисту стало відомо під час ознайомлення з матеріалами справи.

Однак, суд вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення розкрита суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, а вчинений допис не впливає на суть даного правопорушення.

Крім того, даний протокол підписаний як працівником поліції, так і ОСОБА_1 без заперечень, в графі пояснення зазначено його особистий підпис згідно статті 63 Конституції України.

Жодних пояснень щодо незгоди з діями працівника поліції з приводу незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, під час складання протоколу ОСОБА_1 не викладено.

Із правами, встановленими статті 63 Конституції України, зокрема з правом на захист і статтею 268 КУпАП ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджено його підписами у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, заперечення захисника адвоката Валової І.М. щодо небезперервності відеозаписів, суд ставиться критично, оскільки послідовність і динаміка подій, відображених на відеозаписах та таймер часу на них вказують, що відеозйомка проводилась безперервно, а отже відеозапис лише технічно поділений на файли. Крім того з відеозаписів вбачається, що відеозйомка проводилась з різних нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, що також унеможливлює їх відображення на одному безперервному відеозаписі.

Згідно з вимогами статей 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року №14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Відповідно до пунктів 5, 6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що запис з портативного відеореєстратора працівниками поліції під час виконання службових обов`язків є обов`язковим і є безпосереднім доказом наявності або відсутності ознак адміністративного правопорушення.

При розгляді даної справи встановлено, що серед матеріалів справи містяться записи з портативного відеореєстратора працівників поліції, який підтверджує фактичні дані, суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин. Зазначене вище порушення вказує на те, що наявні в матеріалах справи відеозаписи, є допустимими доказами.

Вказані відеозаписи достеменно відображають всі необхідні обставини проходження ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», дають змогу відтворити обставини складання протоколу, що є їх основною функцією.

Водночас, суд погоджується зі стороною захисту щодо того, що рапорт працівника поліції наявний в матеріалах справи, не є допустимим доказом, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а (провадження № К/9901/33786/18), де Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в п. 53 вказаної постанови зазначив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, з урахуванням чого зазначення у рапорті поліцейського помилкового прізвища ( ОСОБА_3 замість ОСОБА_1 ) не має правового значення та не впливає на суть даного правопорушення.

Інших доказів, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП під час розгляду справи, суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення сторони захисту суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Обставин, які відповідно до статей 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Вивчивши докази в їх сукупності, суддя, враховуючи характер вчиненого правопорушення, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, з метою виховання цієї особи в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 так і іншими особами, вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 9, 13, 23, 33, 40-1, 130, 283-285, 294 КУпАП, частиною 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнення проводити на рахунок №UА0015001, назва рахунку: рахунок для зарахування адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, КОД БК - 21081300, отримувач ГУК в Одеській області /Одеська обл./21081300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , призначення платежу адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на розрахунковий рахунок №UА0026001, КЕКД 22030106, отримувач ГУК у м.Києві /м.Київ/, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), , призначення платежу судовий збір у справах про адміністративне правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: О.Ю. Брюховецький