08.05.2024 227/746/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.,

особи, відносно якої

складено протокол ОСОБА_1 ,

представника особи ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля адміністративні матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонер, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно адміністративного протоколу серії ААД №676497 від 23.02.2024 року вбачається, що 23.02.2024 року о 11:01 годині в м.Білозерське по вул.Східна, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в в установленому законом порядку, відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Таким чином ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що свою вину у вказаному правопорушенні не визнає. Він керував автомобілем AUDI A6 д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Вони почали перевіряти його документи, питати стосовно його судимостей, за що та коли він був судимий. Він повідомив їм, що раніше судимий за наркотики. Запитав у поліцейських про підставі його зупинки. Поліцейський зазначив, що оскільки він раніше судимий за наркотики, отже керує авто в стані наркотичного сп`яніння. Вважає, що поліцейські зупинили його безпідставно. Вони запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікарні, на що погодився та згоден був їхати до лікарні. Потім поліцейський став казати йому, що заберуть машину, водійське посвідчення, але можна вирішити питання іншим чином, якщо він відмовиться від проходження огляду та вони віддають йому посвідчення водія і він їде далі у своїх справах.

Представник ОСОБА_1 адвокат Макєєв О.В. просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у вказаному правопорушенні не визнає, оскільки причина його зупинки була безпідставною, ознаки сп`яніння йому не оголошувалися, ніхто не перевіряв його очі на реагування на світло. Тому, ознак сп`яніння поліцейським не було визначено та оголошено ОСОБА_1 . Висновок щодо керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння поліцейським був зроблений на підставі інформації, що він раніше був судимий за кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в лікарні на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується першим відеозаписом. Після, з ним була проведена бесіда не під відеозапис, що буде краще якщо ОСОБА_1 відмовиться від проходження огляду, що підтверджується другим відеозаписом.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він є працівником поліції, який зупиняв ОСОБА_1 та складав відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 йому відомий, як особа, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за ст.309 КК України та як такий, що перебуває під адміністративним наглядом у поліції. Під час зупинки автомобіля, йому було відомо що ним керує саме ОСОБА_1 Зупинка була здійснена на підставі п. 3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», що водій транспортного засобу може бути причасним до вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення. Орієнтировки на ОСОБА_1 не було. На момент зупинки було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, очі не реагували на світло. Перевірка була здійснена ліхтариком не під відеозапис. Інші протоколи чи постанови відносно ОСОБА_1 не складалися. Посвідчення водія не вилучалося, оскільки ОСОБА_1 не передавав йому документи повторно. Відеозапис був припинений для проїзду до лікарні м.Добропілля. Не під відеозапис ОСОБА_1 повідомив що вживав наркотичні засоби та не бажає їхати до лікарні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника, свідка, приходжу до висновку, що справа підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з такого.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на зазначений стан.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №676497 від 23.02.2024 року слідує, що ОСОБА_1 інкримінується відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупинити транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до частини 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Огляд водія з метою виявлення чи перебуває останній у стані сп`яніння, з точки зору ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, так як не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу. Зупинка транспортного засобу за п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» може відбуватися виключно, коли у поліцейського є орієнтировка на особу. яка можливо скоїла злочин чи правапорушення. За відсутності у поліцейського таких даних, вказане свідчить про перебільшення останніми своїх повноважень.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. (п. 8 вищевказаного Порядку).

Згідно п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право направити водія на огляд на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, а саме після встановлення ознак відповідного стану.

Враховуючи наведене вбачається, що для зупинки автомобіля у поліцейського повинні бути реальні правові, а не надумані підставі для зупинення транспортного засобу. Після зупинення транспортного засобу, в разі існування у поліцейського сумнівів щодо стану водія, він повинен оголосити водію про ознаки, на підставі яких виникли такі сумніви і далі поліцейський може пред`явити вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

Натомість, посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 не було дотримано зазначених положень нормативних актів та протокол щодо ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП складено за відсутності відповідних достатніх доказів про вчинення вказаного правопорушення.

Так, з пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції безпідставно, йому не було роз`яснено причину зупинки, не оголошували взагалі, які ознаки сп`яніння в нього були виявлені. Поліцейський дізнався, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення пов`язане з наркотиками та після цього запропонував пройти огляд у медичній установі, не роз`яснивши процедуру проходження вказаного огляду на що ОСОБА_1 погодився, що підтверджується відеозаписом.

Вказані пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з дослідженим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, якою зафіксована ця подія. Зі змісту відеозапису вбачається, що дійсно транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений поліцейським, але поліцейський не називає причину зупинки, а одразу вимагає від водія надати документи, яку останній без будь-яких заперечень виконує і надає поліцейському. Після цього поліцейський починає питати у водія чи вживав він спиртні напої, на що водій каже що вживав позавчора. На вказану фразу поліцейський реагує «ну то таке» і далі питає чи має ОСОБА_1 . судимість. ОСОБА_1 відповідає, що так він був судимий за ст.309 КК України, але після звільнення з місць позбавлення волі наркотичні речовини не вживає. Далі поліцейський одразу (не пояснюючи взагалі ознак наркотичного сп`яніння, які він вбачає у співрозмовника) питає у ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд у лікаря нарколога, на що останній не мешкаючись одразу каже про те, що він буде проходити такий медичний огляд, як що це потрібно. Відеозапис закінчується в 11.04 години.

При цьому слід зазначити, що в протоколі ознакою наркотичного сп`яніння зазначено зіниці очей нереагують на світло, але з відеозапису взагалі не вбачається, яким чином поліцейський встановлював вказану ознаку. Також з відеозапису не вбачається, що працівником поліції оголошувались ОСОБА_1 ознаки його наркотичного сп`яніння на підставі яких працівник поліції прийшов до висновку, що останній перебуває у стані сп`яніння.

До пояснень поліцейського ОСОБА_3 про те, що він світив в очі ОСОБА_1 . фонариком суд відноситься критично, оскільки вказані обставини в судовому засіданні заперечувались ОСОБА_1 і іншими доказами, крім пояснень поліцейського, не підтверджуються.

Також суд звертає увагу, що зі змісту направлення, яке міститься в матеріалах справи, взагалі не вбачається, які ж ознаки сп`яніння були виявлені поліцейським в результаті огляду ОСОБА_1 , оскільки графа "У результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння" не є заповненою.

Враховуючи наведене вбачається, що законних підстав для зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у поліцейського не було, а направлення водія на огляд на стан наркотичного сп`яніння було обумовлено лише тим, що поліцейському було відомо про те, що ОСОБА_1 раніше був засуджений за ст.309 КК України (за вчинення кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних речовин).

Таким чином, доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 та підтверджували законність зупинки останнього, наявність у останнього ознак наркотичного сп`яніння матеріали справ не містять.

Підстав вважати, що пояснення ОСОБА_1 є неправдивими у суду не має.

Отже, досліджені докази свідчать, що обставини, визначені законом, які б давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, були відсутні.

Умовою для виконання водієм вимог працівника поліції є передусім законність дій самого поліцейського.

Безпричинна зупинка водія поліцією не є законною, тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема й проходження огляду на стан сп`яніння, є незаконною, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 130 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Здоровиця