Справа №333/9436/24
Провадження № 3/333/3635/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Варнавська Л.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2024 року інспектором СЮП ВП ЗРУП ГУПН в Запорізькій області Шматало С.В. складений протокол серія ВАВ №003172 згідно якого ОСОБА_1 має на вихованні малолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку 12.10.2024 року о 14-51 год. залишила без нагляду у зв`язку з чим малолітня була виявлена за адресою: АДРЕСА_2 . В зазначений час ОСОБА_1 ухилялась від покладених на неї обов`язків щодо забезпечення необхідних умов щодо виховання, життя та здоров`я своєї малолітньої доньки, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який не є батьком її доньки ОСОБА_2 . Вона працює на підприємстві «Стін грей», а чоловік є військовослужбовцем з 2022 року. На теперішній час він вважається таким, що самовільно залишив військову частини, тому перебуває вдома, переховується. В цей день чоловік з її донькою ОСОБА_4 вийшов на прогулянку недалеко від їх місця проживання та побачив представників ТЦК, які направились до нього. Він злякався та побіг, а дитина залишилась на вулиці. Після чого представники ТЦК викликали поліцію та швидку і дитину забрали в лікарню. Вона, коли дізналась про це, шукала доньку. До цього випадку вона вважала чоловіка надійним, він допомагав доглядати доньку, вів себе як батько дитини, тому вона довіряла йому доглядати за донькою поки вона на роботі. Вона не думала, що чоловік кине дитину на вулиці.

Дослідивши письмові матеріали, заслухавши ОСОБА_1 приходжу до висновку про необхідність закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення виходячи з такого.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 184 КУпАП встановлена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З огляду на те, що зазначена норма закону, є бланкетною, то при розгляді цієї справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.

Об`єктом вказаного вище правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які, зокрема, регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

В даному випадку ОСОБА_1 ставиться в провину те, що вона ухилилась від покладених на неї обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання, життя, здоров`я своєї дитини. Проте, встановлено, що ОСОБА_1 залишила свою неповнолітню доньку зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , який хоч і не є батьком дитини, але перебуває з нею зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_1 в цей час перебувала на роботі та сподівалась, що її чоловік забезпечить належний догляд малолітньої доньки. Внаслідок неналежної поведінки ОСОБА_3 дитина залишилась на вулиці без догляду.

Вважаю, що вказана в протоколі подія сталася не з вини ОСОБА_1 , яка вважала, що забезпечила умови належного догляду за малолітньою дитиною на час своєї відсутності, а з вини іншої особи, в ситуації, яку ОСОБА_1 не могла передбачити.

У відповідності до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Суд вважає, що відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.184 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 184, п.1 ч.1 ст.247, ч.3 ст.284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Л.О. Варнавська