ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21475/24

Провадження № 33/4820/750/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому за участю секретаря Мельничук К.С., Дьоми А.Ю. та його захисника Ксьондзика Ю.Ю. апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Постановою суду встановлено, що 29.07.2024 року о 17 год. 40 хв. в м. Хмельницький, вул. Проспект Миру, 109, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz GLE35OD, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною, прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Стверджує, що правил дорожнього руху ОСОБА_1 не порушував, а тому зупинка транспортного засобу була незаконною, що свідчить про упередженість з боку працівників поліції та безпідставне намагання притягнути особу до адміністративної відповідальності. Окрім того, у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, такі є надуманими працівниками поліції.

Апелянт зазначає і про те, що працівниками поліції порушена процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження тесту але пропонував здати аналіз біоматеріалу (крові) у медичному закладі. На таку пропозицію працівники поліції та лікар повідомили про необхідність пройти тест на газоаналізаторі Драгер, а лише тоді здати кров у закладі.

В подальшому ОСОБА_1 здав аналіз біоматеріалів (крові) на вміст алкоголю в КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, що підтверджується фрагментом відеозапису з бодікамери поліцейського. Згідно довідки зазначеного закладу №590 від 30.07.2024 року, у ОСОБА_1 відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.

Вважає, що доводи працівників патрульної поліції про те, що кров в лікарні відбирається тільки при ДТП є помилковими, так як суперечать п.п.8,10,12,13,15 розділу ІІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На думку захисника, працівниками поліції було грубо порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки такими не вжито заходів щодо надання водію можливості скористатися послугами адвоката під час оформлення справи про адміністративне правопорушення. Як вбачається із наданого до суду відеозапису, працівник поліції повідомляв про необхідність самостійного звернення за правової допомогою а також скористатись правом на захист в телефонному режимі.

Також зазначає, що за результатами медичного огляду ОСОБА_1 лікарем складено висновок від 29.07.2024 року в якому відсутні дані щодо стану сп`яніння чи відсутності такого, а лише вказано про відмову від проходження медичного огляду. Проте Інструкцією не передбачено складання висновку щодо результатів медичного огляду вказаного змісту.

Водночас, в поданій апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2024 року, оскільки повний текст оскаржуваної постанови було видано захиснику лише 30.10.2024 року. Звертає увагу суду на те, що захисник Оксанюк О.А. не брав участі в судовому засіданні, про що помилково зазначено судом в тексті постанови.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник Ксьондзик Ю.Ю. підтримали доводи апеляційної скарги захисту, просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи в судовому засіданні ОСОБА_1 присутнім не був, копію оскаржуваної постанови суду його захисник Ксьондзик Ю.Ю. отримав 30 жовтня 2024 року. Окрім того, з матеріалів справи вбачається і те, що останній був залучений для участі у даному провадження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене, вважаю, що строк на подачу апеляційної скарги у даному провадженню пропущений з поважних причин, а тому має бути поновленим.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема відомостями із:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №105534 від 29.07.2024 року, з якого вбачається, що 29.07.2024 року о 17 год. 40 хв. в м. Хмельницький, вул. Проспект Миру, 109, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz GLE35OD, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння у встановленому законодавством порядку відмовився (а.с. 1);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.07.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі (а.с.6);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу ARLM 0389, у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 7);

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі КНП «ХОЗЗНПД» ХОР (а.с.8);

- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №105534 від 29.07.2024 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с. 11).

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

За результатами апеляційного перегляду провадження суд вважає, що суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються наведеними доказами.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що зупинка транспортного засобу була незаконною, не заслуговують на увагу, оскільки зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , відповідала вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до ст. 35 ч. 1 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Як вбачається з дослідженого апеляційним судом відеозапису обставин події, транспортний засіб Mersedes-Benz GLE35OD, д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено працівниками поліції та оголошено причину зупинки, а саме перевірка інформації, яка надійшла на лінію "102" щодо можливого перебування особи під час керування даним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника на те, що працівниками поліції порушена процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду а лише мав бажання здати в медичному закладі біоматеріал (кров), апеляційний суд не бере до уваги, враховуючи наступне.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського.

У відповідності до п. 12 Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п.13 Інструкції).

Пунктом 14 розділу ІІІ Інструкції визначено, що якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Таким чином, у закладі охорони здоров`я визначення стану алкогольного сп`яніння шляхом відібрання крові як біологічного середовища проводиться лише у таких випадках.

Відеозаписом з нагрудних камер поліцейських зафіксовано, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу на пропозицію поліцейських відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора. В подальшому, в закладі охорони здоров`я він також відмовився проходити огляд і погоджувався лише здати кров для аналізу, на що йому лікарем було роз`яснено, що кров відбирають тільки за фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а в іншому випадку це буде порушення процедури огляду.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що у лікаря, який проводив огляд доставленого працівниками поліції в медичний заклад ОСОБА_1 , не було підстав для проведення лабораторних досліджень біологічних зразків крові, про що зазначено у відповідному висновку.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння апеляційним судом не беруться до уваги, так як підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом з якого вбачається, що працівники поліції при перевірці необхідних документів виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Такі ознаки алкогольного сп`яніння стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та викладені поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд зауважує, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Як свідчить відеозапис, порушень вимогст.266КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції не допущено.

Наявність довідки КНП «ХОЗЗНПД» ХОР про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, в результаті самостійного проходження огляду, жодним чином не спростовують висновків судді, так як за змістом оскарженої постанови, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності не за факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до встановленого порядку, у тому числі, у закладі охорони здоров`я, шо охплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі здійснюється в порядку передбаченому інструкцією, якою регламентований термін проведення такого огляду, його проведення під наглядом певного працівника поліції, відповідна послідовність дій лікаря нарколога, дослідження за допомогою драгеру, відібрання сечі у певної особи у разі її незгоди з результатами драгеру і т.д. Відібрання зразків крові в медичному закладі за ініціативою особи діючою Інструкцією не передбачено.

Посилання сторони захисту на порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки огляд на стан сп`яніння та складання адміністративних матеріалів відбулось за відсутності захисника, апеляційний суд відкидає, зважаючи на те, що нормами КУпАП не передбачена обов`язкова його участь захисника під час проведення таких дій.

Під час апеляційного перегляду провадження ОСОБА_1 повідомив, що перебуваючи у медичному закладі 29.07.24 року телефонував захиснику.

Окрім того, апеляційний суд виходить з того, що права, передбачені ст. 268 КупАП давати пояснення, висловлювати свою правову позицію, подавати докази, приймати участь в їх дослідженні та ін. були відновлені під час апеляційного перегляду провадження. В апеляційному суді ОСОБА_1 була надана можливість довести свою невинуватість у вчиненому правопорушенні, висловити свої доводи щодо обставин провадження, висловлювати правову позицію, а також скористатись правовою допомогою захисника. ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні апеляційного суду, надавав свої пояснення та заперечення проти висунутого звинувачення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що право на захист ОСОБА_1 було відновлено апеляційним судом, чим він і скористався.

Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними та необґрунтованими, а тому не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.

Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений в порядку ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться на відеозаписах. Порушень вимог ст.256 КУпАП не встановлено, а відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Отже, судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАПу виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає,що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.

Керуючисьст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Ксьондзику Ю.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2024 року .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Ксьондзика Ю.Ю. залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2024 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: