Справа №: 716/1327/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 cуддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Стрілець Я.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, що надійшов від відділення поліції №3 (м.Заставна) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , не працюючої, розлученої, на утриманні одна неповнолітня дитина,

про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №187525 від 05.06.2024, ОСОБА_1 05.06.2024, о 14:00 год., перебуваючи по місцю проживання, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , яке виразилося в образах її нецензурною лайкою.

Згідно протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та пояснила, що вона з малолітньою донькою проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, але в іншому житловому приміщенні також проживають її батьки. У неї з ними тривалий час існують неприязні відносини та час від часу виникають конфлікти, оскільки батько намагається її виселити із вказаного будинковолодіння. 05.06.2024 у неї не було жодного словесного конфлікту із батьками, вранці того дня вона відвела доньку до навчального закладу і повернулася з нею вже увечері біля 19 год 00 хв.

Захисник Кульгавець С.М. в судовому засіданні просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства по відношенню до її матері ОСОБА_2 . Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення письмові докази не відповідають фактичним обставинам справи, є суперечливими між собою і у своїй сукупності недостатніми для однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №187525 від 05.06.2024 та матеріали додані до нього, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як зазначалося, ОСОБА_1 притягується до адмінвідповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за те, що вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 .

За диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, зокрема, за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №187525 від 05.06.2024 ОСОБА_1 05.06.2024, о 14:00 год., в АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, вчинила словесну суперечку із матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої ображала її нецензурними словами, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, матеріали справи містять пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення.

У своїх поясненнях ОСОБА_2 вказує, що 05.06.2024 після обіду на подвір`ї їх домогосподарства у неї на побутовому грунті виник конфлікт із донькою ОСОБА_1 , в ході якого остання обзивала її непристойними словами, конфлікти між ними виникають не вперше (а.с.8).

Вказані обставини також зазначив у своїх письмових поясненнях ОСОБА_3 (а.с.9).

Натомість ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях пояснила, що 05.06.2024 з 10 год 00 хв ранку до 19 год 00 хв її не було по місцю проживання, так як вона вирушила в той день по особистих справах, і будь-яких конфліктів з батьками в той день вона не вчиняла (а.с.10).

Будучи допитаною в судовому засіданні ОСОБА_1 додатково вказала, що між нею та батьками вже довгий час існує непорозуміння з приводу користування житловим будинком та батьки роблять все, щоб вона покинула їх житло.

З огляду на наведене вбачається, що ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_2 перебувають в стані триваючого конфлікту.

Разом з тим, обставини домашнього насильства, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено про можливість завдання чи завдання внаслідок словесних образ, нецензурної лайки та погроз фізичною розправою ОСОБА_1 шкоди психічному здоров`ю її матері ОСОБА_2 .

Основними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Враховуючи вищенаведені недоліки та суперечності, що містяться в матеріалах провадження, суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_1 05.06.2024 вчинила домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 .

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, встановивши в діях ОСОБА_1 відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин, керуючись 7, 40-1, 221, 245, 247, 249, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ярослав СТРІЛЕЦЬ