Справа № 358/1594/23 Провадження № 3/358/96/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Божка М.І., розглянув справу, яка надійшла з Відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому, відповідно до ст.268 КУпАП, роз`яснені його права,-

за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 180937, 30.09.2023 о 18-20 год в м.Богуслав по вул.Миколаївська, 111А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно керувати ним, не дотримався безпечної швидкості, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1, 13.1 ПДР України та у відношенні нього був складений адміністративний протокол за ст.124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №130818, 30.09.2023 о 18-20 год ОСОБА_1 в м.Богуслав, вул.Миколаївська, керував транспортним засобом Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 6810 ARBL-0643. Результат огляду 3.05 %о. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України та у відношенні нього був складений адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 30.04.2024 вказані адміністративні справи були об`єднані в одне провадження із занесенням відповідних відомостей у журнал судового засідання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав і суду показав, що при зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення обставинах, він не керував транспортним засобом Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_2 . За кермом транспортного засобу знаходилася його знайома ОСОБА_3 , яка зголосилася його відвезти до дому та має навички з водіння, однак не має посвідчення водія. Саме вона відволіклася від дорожньої обстановки та скоїла зіткнення з автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_3 . Він в цей час перебував на передньому пасажирському сидінні в положенні лежачи оскільки це сидіння було несправним. Після ДТП ОСОБА_3 перебувала у схвильованому стані, тому він сказав їй залишити місце ДТП, оскільки він є власником автомобіля та йому нести відповідальність. По прибуттю співробітників поліції, зазначив, що саме він перебував за кермом транспортного засобу та скоїв дане ДТП. При цьому зазначив, що він не передбачав таких наслідків щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, тому і взяв вину на себе. В теперішній час заперечує, що він був за кермом.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали аналогічні покази, що саме ОСОБА_3 перебувала за кермом автомобіля Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_2 , скоїла ДТП та залишила місце пригоди до приїзду співробітників поліції.

Захисник адвокат Божок М.І. зазначив, що невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, окрім показів учасників ДТП, підтверджується також рішенням суду від 01.03.2024 у справі № 358/1737/23, яке набрало законної сили 12.03.2024 року. Даним рішенням у відношенні ОСОБА_1 скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП за подією 30.09.2024 та закрито справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення. При цьому суд також виходив з аналогічних доказів та зазначив, що з переглянутих відеозаписів не вбачається факт керування саме ОСОБА_1 автомобілем.

Суд, вислухав учасників судового розгляду, дослідив матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.1. ПДР України, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється вказаними Правилами.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а згідно п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 1.5 ПДР України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровлю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті"

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Крім того, відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103 (далі Порядок № 1103).

Пунктами 1 3 Порядку № 1103 передбачено, що цей порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

-лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

П. 10, п. 13 п. 14 Порядку № 1103 встановлено, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Згідно п. 2 та п. 4 розділу I Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пп. «а» п. 2.9 ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи, а саме:

протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 180937 від 30.09.2023 р. та серії ААД №130818, які складені у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містять необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

-рапорт інспектора ЧЧ ВП № 2 Обухівського РУП від 30.09.2023 щодо здійснення Лаврищуком виклику на службу 102;

-схему місця ДТП з фототаблицею;

-роздруківка тестування на алкоголь із застосуванням приладу Drager Alkotest 6810 до протоколу ААД №130818, із результатом 3.05 %о;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 130 КпАП;

-відеозапис з камери відеоспостереження магазину «Вікторія-Буд» за 30.09.2023;

-покази свідків в судовому засіданні.

Оцінив вказані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 180937 від 30.09.2023 р. та серії ААД №130818; рапортом інспектора ЧЧ ВП № 2 Обухівського РУП від 30.09.2023 щодо здійснення Лаврищуком виклику на службу 102; схемою місця ДТП з фототаблицею; роздруківкою тестування на алкоголь із застосуванням приладу Drager Alkotest 6810 до протоколу ААД №130818, із результатом 3.05 %о; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 130 КпАП; відеозаписом з камери відеоспостереження магазину «Вікторія-Буд» за 30.09.2023.

Суд виходить з того, що на відеозаписі з камери відеоспостереження магазину «Вікторія-Буд» за 30.09.2023 зафіксована подія ДТП, яка мала місце 30.09.2023 о 18-04год. Оскільки відсутня інформація щодо будь-якої іншої ДТП в зазначений день, час та в цьому ж місці, суд приходить до висновку що вказаним відеозаписом підтверджено ДТП саме за участі автомобілів Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_2 та Renault Megane д.н.з. НОМЕР_3 .

Крім того, на вказаному відеозаписі чітко прослідковується, що в салоні автомобіля, який здійснив зіткнення, знаходиться одна людина. При цьому твердження ОСОБА_1 про несправність переднього пасажирського сидіння спростовується відеозаписом з нагрудної камери співробітників поліції, зокрема записом «_0420», з якого вбачається, що дане сидіння не розкладене.

Надані суду відеозаписи кореспондується з фактичними обставинами справи та вказують на факт порушення водієм саме ОСОБА_1 указаних правил ПДР. Вказані відеозаписи є належними, допустимими та в, даному випадку, достатніми доказами керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Суд критично ставиться до показів ОСОБА_1 та свідків в судовому засіданні та вважає їх суб`єктивними, такими що направлені на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності внаслідок сформованої лінії захисту.

Крім того, суд зазначає, що після складання у відношенні ОСОБА_1 2-х адміністративних протоколів, він не звертався до відділення поліції із скаргами на дії співробітників поліції щодо неправомірності їх дій при складанні протоколів та не повідомляв про наявність іншого водія, який скоїв ДТП, що також підтверджує висновок суду щодо сформованої лінії захисту.

Щодо рішення суду у справі № 358/1737/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30.09.2024, суд зазначає, що діючий КУпАП не передбачає застосування преюдиції та суд адміністративної юрисдикції не може перевіряти та надавати оцінку обставинам, які підлягають встановленню під час здійснення провадження відповідно до вимог КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначені вище докази ОСОБА_4 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають у суду сумнівів.

Беручи до уваги наведене, суд, встановлюючи наявність адміністративних правопорушень в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом із тим, ст.38 КУпАП України передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Пунктом 7 частини 1 статті 247КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На момент розгляду справи строк для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закінчився, оскільки правопорушення було вчинено 30.09.2023 року, у зв`язку з чим, вважаю необхідним провадження закрити.

Враховуючи характер і наслідки вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника, суд застосовує до правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде достатнім для його виправлення та виховання.

Судовий збір не підлягає стягненню із ОСОБА_1 , оскільки він є інвалідом 2 групи.

Керуючись ст. 283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/21081300, код тримувача (код за ЄДРПОУ):37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Кода банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА 0010001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300 ) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Повний текст постанови складений 03.05.2024 року.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець