печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гречана С.І.,

за участю секретаря судових засідань Лебеги П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції Українипро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, працюючої на посаді оператора ТОВ «Ріальто Україна», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Учасники судового провадження:

прокурор Прокопов О.Е., особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення № 985 від 18.11.2024, складеного старшим оперуповноваженим в ОВС 5-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Юрлової Г.Д., вбачається, що ОСОБА_1 , будучи особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), 15.08.2023 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 07.07.2024 о 12:16 несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор своїм висновком вважав, що існують обґрунтовані підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та просив призначити їй стягнення у виді штрафу.

ОСОБА_1 вину визнала, пояснила, що декларацію подала несвоєчасно через те, що неуважно поставилася до такого обов`язку. При вирішенні питання щодо виду стягнення, просила обмежитись усним зауваженням.

Вислухавши висновок прокурора, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши долучені до нього матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до наказу Національного банку України № 1834-к від 15.08.2022 «Про призначення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 призначено на посаду фахівця експертно-аналітичного управління Департаменту ліцензування Національного банку України з 16.08.2022.

Відповідно Закону України «Про Національний банк України», Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Працівниками Національного банку є службовці та обслуговуючий персонал Національного банку. Службовцями вважаються особи, які безпосередньо беруть участь у виконанні функцій Національного банку та займають посади, передбачені штатним розписом.

На членів Правління Національного банку, інших службовців Національного банку та членів Ради Національного банку України поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції». Члени Правління Національного банку та інші службовці Національного банку, члени Ради Національного банку зобов?язані дотримуватися обмежень після припинення своєї діяльності, а також вживати заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Закону України «Про запобігання корупції». Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за організаційно-правовою формою Національний банк України є органом державної влади.

Відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові та службові особи інших державних органів, у тому числі Фонду соціального страхування України та Пенсійного фонду, органів влади Автономної Республіки Крим є суб?єктами на яких поширюється дія даного Закону.

Суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду фахівця експертно-аналітичного управління Департаменту ліцензування Національного банку України, яка належить являється суб?єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Наказом Національного банку України № 12837-к від 03.08.2023 «Про звільнення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 було звільнено з посади фахівця експертно-аналітичного управління Департаменту ліцензування Національного банку України з 15.08.2023 у зв?язку з закінченням строку трудового договору.

Відповідно до розпорядчих актів Національного банку України та Положення про Департамент ліцензування Національного банку України, затвердженого рішенням Правління Національного банку України від 26.05.2020 №357-рш (зі змінами), Департамент ліцензування був структурним підрозділом центрального апарату Національного банку України.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на і на даний час.

Законом України «Про захист інтересів суб?єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 № 2115-IX установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов?язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.

Абзацом 4 частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Абзацом 1 частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб?єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 23.07.2021 № 448/21 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 986/36608, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до розділу ІІ вказаного порядку суб?єкти декларування подають до Реєстру декларації, у тому числі виправлені декларації, що подаються відповідно до Закону шляхом заповнення електронних форм відповідних документів. Суб?єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб?єкт декларування підписує документ шляхом накладання на нього особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до пункту 2 частини 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 23.07.2021 № 449/21 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.07.2021 за № 987/36609, який набрав чинності 01.12.2021, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб?єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду.

Відповідно до Роз?яснення Національного агентства щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку) від 13.11.2023 № 4 днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. «а», «в» - «г» п. 2 ч. 1 ст. З Закону, у тому числі перебування на посадах, зазначених у п. 1, пп. «а», «в» - «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.

Відповідно до роз?яснень Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) розміщених в Базі знань, особи які звільнились у період з 01.01.2023 до 11.10.2023 (включно) - подають декларацію при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями - до 31.01.2024, включно.

Отже, ОСОБА_1 , 15.08.2023 припинивши діяльність пов?язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування була зобов?язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі до 31.01.2024, включно.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з відомостями з Реєстру, ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), лише 07.07.2024 о 12:16, а отже не своєчасно.

Пояснюючи несвоєчасність подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), ОСОБА_1 зазначила, що їй відомо, що на неї, як державного службовця, поширювалася дія Закону України «Про запобігання корупції», та те, що вона була суб?єктом декларування. В серпні 2023 року вона виїхала за кордон до своєї доньки і повернулася 29 січня 2024 року, впродовж цього часу декілька разів поверталася на пару днів в Україну і знову їхала, в зв?язку з сімейними обставинами. Про те, що етапи декларування були відновленні їй було не відомо. Приблизно в лютому-березні 2024 року вона почала спілкуватися з співробітниками Національного банку України, тому, що хотіла призначатися знову на посаду, в цей приблизно момент її спитали, чи подала я щорічну декларація за 2023 рік, про що вона повідомила, що ще ні, так як для неї стало новиною що етапи декларування вже відновлено, після чого вона відразу перейшла до етапу декларування та 19.03.2024 року подала щорічну декларацію за 2023 рік (після звільнення), тобто дану декларацію вона подала також своєчасно. Про інші декларації їй ні хто не повідомив, так орієнтовно через два місяці вона отримала лист від НАЗК, щодо не подачі декларації. Після чого вона відразу почала з?ясовувати, з приводу якої декларації йшла мова в даному листі, так як вона вважала, що подала вже усі декларації, так як не виходило зв?язатися по міському телефону з уповноваженим який був в листі, вона написала спочатку електронною поштою лист а потім ще продублювала Укрпоштою, через деякий час з нею зв`язався уповноважений з НАЗК, з яким вони вже з?ясували, що їй потрібно подати декларацію при звільненні, яка охоплює період з 01.01.2023 по 15.08.2023 рік, що її, ще здивувало, що сайт НАЗК попереджав, що даний період вже є охоплений попередньою моєю декларацією, але вона все одно подала 07.07.2024 декларацію. Зазначила, що умислу на несвоєчасне подання декларації вона не мала.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія даного Закону, у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік (декларація після припинення діяльності).

Будь-яких поважних причин несвоєчасного подання декларації судом не встановлено.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 є щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від адміністративної відповідальності за малозначністю є непереконливими, з огляду на те, що адміністративне правопорушення вчинене нею, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не може бути визнано малозначним, оскільки є корупційним правопорушенням, тяжкість якого обумовлена ступенем недовіри суспільства до осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері та суперечить принципам запобігання і протидії корупції.

Обставин які б значно знижували суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та свідчили про його малозначність, матеріали справи не містять.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про її особу правопорушника, ступінь її вини, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та вважає за доцільне застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 172-6, 275-280, 283-287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Київського апеляційного суду через районний суд, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк виконання постанови три місяці.

Суддя Світлана ГРЕЧАНА