Справа № 472/1128/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" листопада 2024 р. селище Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

з участю секретаря

судового засідання - Чорної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у селищі Веселинове справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця село Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2024 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №339332 від 24.09.2024 року, гр. ОСОБА_1 умисно висловлював погрози в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_2 , чим спричинив психологічне насильство, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повістки у вигляді смс-повідомлення у додаток "Viber".

В судове засідання ОСОБА_2 не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повістки у вигляді смс-повідомлення у додаток "Viber".

Оскільки, відповідно до ст. 268 КУпАП, участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою, суд прийняв рішення розглядати справу без участі ОСОБА_1 .

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, то такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №339332 від 24.09.2024 року, зазначено, що гр. ОСОБА_1 умисно висловлював погрози в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_2 , чим спричинив психологічне насильство, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с. 8) від 24.09.2024 року, відповідно до яких її чоловік ОСОБА_1 перебував в п`яному вигляді, здійснив стосовно неї домашнє насильство психологічного характеру, погрожував словесно фізичною розправою та на її адресу висловлювався нецензурною лайкою.

Також в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 (а.с. 7), в якій вона просить прийняти міри до свого чоловіка ОСОБА_1 , який 24.09.2024 року вчинив стосовно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 24.09.2024 року (а.с. 9) вбачається, що 24.09.2024 року перебував у стані алкогольного сп`яніння, вчинив словесну сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 на грунті сімейних побутових відносин та ревнощів.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події адміністративного правопорушення, зазначеного у частині 1 статті 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з пунктом 14 статті 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (пункт 17 статті 1 цього Закону).

Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, є діяння (будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, в тому числі погрози та образи), його шкідливі наслідки (шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка була або могла бути завдана потерпілому) та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Отже, для правильної кваліфікації дій особи за статтею 173-2 КУпАП у виді психологічного насильства необхідною умовою є встановлення не лише застосування кривдником образливих, зокрема, нецензурних слів до потерпілої особи, а установлення факту, що такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №339332 від 24.09.2024 року гр. ОСОБА_1 умисно висловлював погрози в сторону своєї дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_2 , чим спричинив психологічне насильство, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сталася побутова сварка, в ході якої ОСОБА_1 висловлювався в адресу ОСОБА_2 словами грубої нецензурної лайки та погрожуавав фізичною розправою.

Разом з тим, сварка, із застосуванням нецензурної лайки, яка склалася між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психологічному здоров`ю потерпілої не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Всупереч вимогам ст. 256 КУпАП в протоколі не зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 339332 від 24.09.2024 року в гафі "Чи притягався (лася) до адміністративної відповідальності" зазначено - "так ч. 1 ст. 173-2 від 30.07.2024 ВАД № 1464376", при цьому копію вказаного протоколу та постанови суду, за результатами його розгляду, до матеріалів справи не долучено. Отже, відповідно до протоколу, ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив адмінітративне правопорушення, за яке протягом року його було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст 173-2 КУпАП. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 мали б кваліфікуватись за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, однак працівники поліції кваліфікували його дії за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того факту, що під час сварки ОСОБА_1 діяв з умислом спричинити ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, то суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 251, 280, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко