ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1023/24 Справа № 243/658/24 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Чередниченка Ю.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2024 року встановлено, що 19 січня 2024 року о 15 годині 35 хвилин, в Донецькій області Краматорському районі в м. Слов`янськ по вулиці Шевченка, біля будинку № 110, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 210990-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, від керування транспортного засобу відсторонений, автомобіль припаркований без порушень ПДР, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Чередниченко Ю.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 , оскільки справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 без належного повідомлення про день, місце та час судового розгляду. Про існування оскарженої постанови суду 1-ї інстанції ОСОБА_1 дізнався після отримання в електронному вигляді справи на запит захисника 07.03.2024 року, з якими він ознайомився 11.03.2024 року.

Захисник в апеляційній скарзі просить постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом 1-ї інстанції допущено невідповідність висновків, наведених в постанові, фактичним обставинам справи та недоведеність обставин справи, які суд визнав встановленими.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, в тому числі і відеозапис, що долучений до матеріалів справи відеозапис є небезперервним.

Вказує, що в час, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише знаходився в автомобілі. Крім того, він не відмовлявся від проходження відповідного обстеження, що вбачається із відеозапису, який здійснювався поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, підписи під вищезазначеним протоколом він ставив, не сприймаючи текст протоколу, оскільки знаходився у стані стресу.

Вважає, що суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження стосовно ОСОБА_1 .

Позиції сторін в суді :

В судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Чередниченко Ю.В. не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, місце та час судового розгляду, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та долучений до справи відеозапис, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ї інстанції підлягає задоволенню, апеляційна скарга захисника Чередниченка Ю.В. підлягає задоволенню, а постанова суду 1-ї інстанції скасуванню, за таких підстав:

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 19 лютого 2024 року за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів отримання копії постанови суду 1-ї інстанції ні ОСОБА_1 , ні його захисником ОСОБА_2 , а також ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника ОСОБА_2 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у медичному закладі.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно зі ч. 2 ст. 251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя суду 1-ї інстанції в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поклав:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №735192 від 19 січня 2024 року, з якого вбачається, що 19 січня 2024 року о 15 годині 35 хвилин, в Донецькій області Краматорському районі в м. Слов`янськ по вулиці Шевченко біля будинку № 110, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 210990-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, від керування транспортного засобу відсторонено, автомобіль припаркований без порушень ПДР, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України;

- диск з відеозаписом;

-постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 673102 від 19 січня 2024 року;

- та іншими матеріалами справи.

З висновками суду 1-ї інстанції апеляційний суд не погоджується, оскільки постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 673102 від 19 січня 2024 року не підтверджує факту наявності у ОСОБА_1 явних ознак наркотичного сп`яніння та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Тому, вказана постанова не є доказом в даній справі.

Переглянувши під час апеляційного розгляду відеозапис, доданий до матеріалів справи, встановлено, що він складається з 5-ти непослідовних між собою епізодів.

Так, на 1-ому епізоді (початок запису: 19.01.2024, 15:51:27; кінець 16:01:52) вбачається, що працівником поліції висловлено наявність захисної сітки на номерному знаку транспортного засобу «ВАЗ 210990-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на водійському сидінні якого перебуває ОСОБА_1 . Також, повідомлено ОСОБА_1 про утворення аварійної ситуації на перехресті, внаслідок чого його транспортний засіб було зупинено та запропоновано надати документи, в тому водійське посвідчення.

На 2-ому епізоді відеозапису (початок запису: 19.01.2024, 16:34:12; кінець 16:35:30) поліцейський повідомляє, що «Ви відмовились їхати з нами до наркологічного диспансеру. Я хочу Вас ознайомити з Вашими правами». Поліцейський зачитує норми ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після чого роз`яснює, що «стосовно Вас буде складено протокол про адміністративне правопорушення та постанова». Пропонує викликати тверезого водія, оскільки в такому стані Він відсторонений та не має права керувати транспортним засобом.

На 3-ому епізоді відеозапису (початок запису: 19.01.2024, 16:49:48; кінець 16:51:56) поліцейський складає протокол та постанову за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки номерний знак закритий стороннім предметом, а саме: сіточкою, чим порушено вимоги п. 2.9»в» ПДР, та виписує штраф.

На 4-ому епізоді відеозапису (початок запису: 19.01.2024, 15:49:23; кінець 15:51:35) зафіксовано спілкування двох екіпажів працівників поліції між собою щодо наявності створення аварійної ситуації, наявності сітки на номерному знаку, наявність чи відсутність водійського посвідчення, наявність чи відсутність законної зупинки транспортного засобу.

На 5-ому епізоді відеозапису (початок запису: 19.01.2024, 17:23:11; кінець 17:26:57) заповнення анкетних даних в протоколі, в тому числі номеру телефону для отримання смс-повідомлення від суду. Вручення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Аналіз вищевказаних епізодів відеозапису свідчить, що за весь час з 15-49 по 17-26 годин жодного разу ні один із поліцейських не повідомив водієві ОСОБА_1 про виявлення у нього будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. Із відеозапису подій за участі ОСОБА_1 не вбачається, щоб працівники поліції пропонували водієві пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Також на досліджених епізодах відеозапису відсутня відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що свідки не залучались при наведених в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 норм ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Закон допускає застосування відеозапису під час проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, проте на долученому до матеріалів справи відеозаписі відсутня фіксація пропонування працівником поліції водію ОСОБА_1 та його відмови щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Отже, посилання суду 1-ї інстанції на відеозапис як на доказ є необґрунтованим, оскільки відеозапис не підтверджує порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищенаведене свідчить, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджуються будь-якими доказами, дослідженими судом.

Вважаю, що висновок судді 1-ї інстанції про винність ОСОБА_1 не підтверджується матеріалами справи, а тому є необґрунтованим.

Підсумовуючи викладене, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Чередниченко Ю.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Чередниченка Ю.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2024року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин