Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2464/24
Провадження № 3/945/1531/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2024 року м.Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнарівський М.М., за участю секретаря судового засідання Кінек Г.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП,

встановив:

На адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 19.09.2024 року о 13 годині 55 хвилин, рухаючись біля будинку №1 по вулиці Шосейна в селі Новобогданівка Миколаївського району Миколаївської області, керував транспортним засобом автомобілем марки НЗМА Москвич 408, номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, а також не мав при собі полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). Крім того, ОСОБА_1 здійснював рух транспортним засобом, у якого відсутній передбачений конструкцією задній бампер. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.1.а), 2.1.ґ), 31.4.7.е) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не прибув. При цьому, судові повістки направлялися судом за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дані про місце проживання особи вносяться у протокол про адміністративне правопорушення з її слів, та коли особа знайомиться з його змістом та ставить свій підпис без викладення зауважень, то вказані дії свідчать про те, що усі особисті дані про цю особу внесені представниками поліції вірно та відповідають дійсності, тобто навмисне чи помилкове зазначення особою невірних даних про своє місце проживання не має правового значення для складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП. При цьому, протокол про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень щодо даних його місця проживання.

Додатково, ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Так, секретарем судового засідання за номером телефону, який міститься в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 була направлена телефонограма, відповідно до якої останній повідомив, що на вказані дату та час прибуде в судове засідання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07 липня 1989 року).

Так, у вказаному рішенні Європейського суду з прав людини зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами статті 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2.1.а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі ПДР України) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з 2.1.ґ) ПДР України Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

У відповідності до п.31.4.7.е) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики;

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП. підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема: даними встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №211217 від 19.09.2024 року відносно ОСОБА_1 (а.с.1) та письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.09.2024 року, відповідно до яких останній підтвердив факт керування ним транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, а також те, що він не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та здійснював рух транспортним засобом, у якого відсутній задній бампер (а.с.2).

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КУпАП тобто керування водієм транспортним засобом, який має технічні несправності; за ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством; за ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

При обранні виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не вбачається.

Згідно зі ст.12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Частиною 1 статті 13 КУпАП визначено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173. 173-4, 183-1, 185. 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Положеннями статті 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до положень ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Так, на момент вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 був неповнолітнім. Проте, враховуючи характер та ступінь адміністративних правопорушень, особу правопорушника, обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах, а відтак йому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, ст.36, ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП, ст.ст. 221, 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.126 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн 00 коп в дохід держави (Отримувач коштів: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0014001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до положень ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з положеннями статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя М.М.Войнарівський