П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2024 Справа №750/10223/23 Провадження №3/607/1331/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Деснянського районного суду м. Чернігова про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , старший сержант, старший стрілець в/ч НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 520101 від 10.07.2024, ОСОБА_1 10.07.2023 року о 01 год. 31 хв. в м. Чернігів по вул. Шевченка 114а керував транспортним засобом SUZUKI GRAND VITARA д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер-ARLM0398», результат виявився позитивним та склав 1,26% проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Ковальчин М.Я. вказав, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та просить провадження у справі закрити в зв`язку із відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення виходячи із наступного.

Вказав, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не пояснили причини зупинки. Також, працівники поліції не зафіксували моменту розпечатування приладу «Драгер» та не зафіксували факту продування ОСОБА_1 вказаного приладу, не зафіксувавши показника результату, а саме 1,26 проміле. Крім цього, працівниками поліції було видане направлення на проведення медичного огляду, однак найменування медичного закладу охорони здоров`я та його адреса зазначені не чітко та ОСОБА_1 роз`яснені не були.

Також, просить врахувати, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд в закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції не забезпечили реалізацію такого права. Крім цього, він був позбавлений можливості пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння самостійно, оскільки не знав до якого закладу хорони здоров`я він міг звернутися.

Окрім наведеного вказав, що у нього викликають сумніви щодо свідоцтва про повірку приладу «Драгер» із чинністю до 07.09.2023, оскільки у відповідь на адвокатський запит надано копію свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки від 07.09.2022 №П51 ОМ 106108322 приладу «Драгер» ARLM 0398 із чинністю до 07.09.2023 із похибкою 7,5% в діапазоні вимірювань від 0,80% до 4,00%.

Із вказаних підстав ОСОБА_1 вважає, що проведений щодо нього огляд на стан сп`яніння жодним чином не може бути доказом про його перебування в стані сп`яніння, а тому провадження у справі просить закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд вважає, що його вина доводиться дослідженими в судовому засіданні матеріали адміністративної справи виходячи із наступного.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 520101 від 10.07.2023; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; матеріалами відеофіксації, які містяться на оптичному диску.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,оскільки докази його вини є переконливими, достатніми та доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому з цих підстав його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

Посилання адвоката Ковальчина М.Я. та Іванюка О.В. на те, що ОСОБА_1 не було повідомлено про причини зупинки керованого ним транспортного засобу не заслуговують на увагу, оскільки незалежно від причин зупинки водій ОСОБА_1 , відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, як водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Твердження адвоката Ковальчина М.Я. та Іванюка О.В. про те, працівники поліції не зафіксували моменту розпаковування ОСОБА_1 муштука до приладу «Драгер» та не зафіксували факту продування ОСОБА_1 вказаного приладу, а також не зафіксували показника результату, а саме 1,26 проміле не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, із яких вбачається, що ОСОБА_1 самостійно розпаковував муштук до газоаналізатора «Драгер» та самостійно його продув, погодившись із результатами показника «Драгер», який становив 1,26 проміле.

Посилання адвоката на те, що працівниками поліції було видане направлення на проведення медичного огляду, однак найменування медичного закладу охорони здоров`я та його адреса у ньому зазначені не чітко та ОСОБА_1 не було роз`яснено право пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі не заслуговують на увагу, оскільки із відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснювалось право пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та пройшовши огляд, погодився із його результатом.

Посилання адвоката на те, що ОСОБА_1 мав намір самостійно пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень ч.4 ст.266 КУпАП, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться лише в присутності поліцейського.

Сумніви адвоката Ковальчина М.Я. щодо повірки приладу «Драгер» не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51QМ 1061 083 22 відповідно до якого повірка газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 7510» чинна до 07.09.2023. Крім цього, у вказаному свідоцтві вказано, що результати огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння визначаються з урахуванням похибок у діапазоні вимірювань від 0,0) проміле до 0.80 проміле становить = +- 0,06 проміле, а в діапазоні вимірювань від 0,80 проміле до 4,00 проміле = +- 7,5 відсотків. Враховуючи, що результат огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 становив 1,26 проміле, а тому з урахуванням вказаних похибок встановлений результат огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу порушника, відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (Сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 (Тридцять чотири тисячі) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Копію постанови направити ОСОБА_1 .

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич