Справа № 192/2796/24
Провадження № 3/192/985/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2024 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В.,

за участю:

захисника Левшакової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

Судом встановлено, що 29 вересня 2024 року о 13 год 30 хв у с. Надіївці по вул. Шосейній, біля буд. № 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився на місці за допомогою алкотестера Драгер 6810, тест № 838, проба позитивна, результат тесту 2,33 проміле, чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув.

Захисник у судовому засіданні надала суду клопотання, у якому просила провадження у справі № 192/2796/24 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У вказаному клопотанні захисник посилається на те, що порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них регулюється Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 № 14/1 та п. 4.1, 4.2 Розділу IV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100. Згідно п. 3.5. Інструкції № 100 після активації нагрудної камери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Згідно з Інструкцією № 100 працівникам патрульної поліції заборонено, зокрема змінювати, редагувати, видаляти, копіювати, передавати третім особам або іншим чином поширювати відеозаписи, зроблені на нагрудну відеокамеру без дозволу начальника Департаменту патрульної поліції або начальника управління патрульної поліції у місті. Згідно п. 5.2 Інструкції № 100 відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції надаються працівникам Департаменту патрульної поліції та управлінь патрульної поліції у містах з метою виконання ними функціональних обов?язків за погодженням з начальником Департаменту патрульної поліції або начальника управління патрульної поліції у місті.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов?язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У клопотанні зазначається, що доданий, як доказ по справі, відеозапис з нагрудної камери поліцейського № 797636, записаний на DVD диск, не містить підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На DVD диску міститься один відеофайл загальною тривалістю 5 хвилин, на якому не відображено ані як було зупинено автомобіль ВАЗ 2106 ДНЗ НОМЕР_1 , ані особу, яка їм керувала, ані моменту роз?яснення особі прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ані самого факту проходження ОСОБА_1 огляду на газоаналізаторі алкотестер «Драгер 6810», ані свідків. Тобто, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення не додано відеозапис з нагрудної камери, який підтверджував би факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, працівниками поліції не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП, а відтак, відповідно до ч. 5 цієї статті, такий огляд вважається недійсним. Окрім цього, уповноваженою особою під час складання протоколу не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану сп?яніння у медичному закладі. Крім цього, слід зазначити, що проходження огляду в медичному закладі пропонується поліцейським не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров?я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо. У даному випадку з відеозапису не вбачається, щоб поліцейський вручав ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, відсутні відомості про таке вручення (або відмову від отримання направлення) і в матеріалах справи. Таким чином, порушення з боку ОСОБА_1 пункту 2.9а Правил дорожнього руху не відбулось, оскільки, поміж іншого, поліцейським порушено порядок направлення водія для проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння та не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , тобто не зафіксовано факт вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП належними доказами.

Також в матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 610558 від 29.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, зокрема, користування під час руху транспортного засобу засобами зв?язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук. Однак, відеозапис зазначеного порушення в матеріалах справи відсутній, хоча на нього є посилання в постанові про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 610558 від 29.09.2024 року. ОСОБА_1 29.09.2024 неодноразово наголошував поліцейському, щоб він надав йому для огляду відеозапис де зафіксовано факт порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та факт керування транспортним засобом, але зазначені вимоги були проігноровані.

Надаючи пояснення, захисник клопотання підтримала частково, посилалась на те, що відеозапис, наданий поліцейським не є безперервним, що не надано відеозапис, який підтверджував би керування ОСОБА_1 транспортним записом та те, що при цьому, він розмовляв по телефону.

Суд зазначає, що відповідно п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення від 29.09.2024 серії ААД № 589027, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 ;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії № 610588 від 29.09.2024, згідно з якою 29 вересня 2024 року о 13 год 30 хв у с. Надіївці по вул. Шосейній, 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , під час руху транспортного засобу користувався засобами зв`язку, тримаючи їх у руках, розмовляв по мобільному телефону, чим порушив пп. «д» п. 2.9 Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 3 ст. 122 КУпАП;

рапортом інспектора СРПП ВП № 9 ДРУП в Дніпропетровській області;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

роздруківкою результату тесту на стан сп`яніння;

диском з відеозаписами.

Стосовно доводів захисника, в тому числі, і відеозаписів, наданих суду, то суд зазначає, що за змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд також зазначає, що загальна тривалість відеозаписів на диску, доданому до протоколу, складає 38 хв 56 с, зі змісту розмови водія з поліцейськими вбачається, що він вживав пиво, потім керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, з результатами огляду на стан сп`яніння погодився.

Окрім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом також підтверджується постановою серії № 610588 від 29.09.2024, вказану вище.

Суду не надано будь-яких доказів оскарження постанови від серії № 610588 від 29.09.2024 та/або дій чи бездіяльності поліцейських.

Суд зазначає, що у рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати дійшов висновку про те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

З огляду на викладені обставини та приписи законодавства, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом і тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку, що до ОСОБА_1 потрібно застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Таке адміністративне стягнення відповідатиме вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один рік).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ковальчук