Справа № 497/1267/24 Провадження № 3/946/1817/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

прокурора Бараніченка С.В.,

розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, заступника керівника Болградської окружної прокуратури Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Ізмаїльського міськрайонного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 47-01/24/24 від 09.05.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність встановлена за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення, не визнав, надав пояснення та долучив до матеріалів справи письмові пояснення, відповідно яких зазначив, що умислу на вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП не мав. Достеменні відомості про те, що сума нарахованої йому 30 січня 2023 року заробітної плати у розмірі 166 219,77 гривень отримав лише 12.02.2024 року. Після чого в передбачений Законом десятиденний строк направив письмове повідомлення про суттєві зміни в майновому стані Національному агентству з питань запобігання корупції та забезпечив внесення відповідного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Ним, як заступником керівника Болградської окружної прокуратури Одеської області 30.01.2024 отримано доход у виді заробітної плати у сумі 132 144, 89 гривень, яка надійшла на банківську картку з банківським рахунком в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК». 30.01.2024 він отримав відповідне банківське СМС-повідомлення на свій мобільний телефон про виконання нарахування заробітної плати у зазначеному розмірі на свій банківський рахунок. Згідно з статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 становив 30128 гривень. Відразу самостійно здійснивши розрахунок (50 х 3028 = 151400), встановив що отримана ним сума заробітної плати нижче мінімальної суми, що підлягає обов`язковому відповідному декларуванню, як повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у десятиденний строк до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відомостей про фактично нараховані кошти для виплати заробітної плати на той час він не мав. Будь-яких повідомлень (офіційних, телефонних та інших) про розмір здійсненних нарахувань він не мав та не отримував. Зазвичай, у разі отримання доходу, що підлягає декларуванню як суттєві зміни в майновому стані, він отримував відповідне повідомлення від відділу фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури, з зазначенням фактично нарахованої суми коштів, або відповідного коефіцієнту, якій підлягає самостійному використанню в конкретному випадку для певних категорій для розрахунку нарахованих доходів. Зазначені повідомлення, зазвичай, надходили у виді повідомлень на мобільний телефон або електронну пошту у максимальний строк до двох-трьох днів з дати нарахування таких сум та завжди ним у необхідних випадках декларувалися. З 30.01 по 09.02.2024 таких повідомлень йому не надходили, тому вважав що нарахована йому сума доходу не доходить до розміру, що підлягає декларуванню як суттєві зміни в майновому стані. В період часу з 30.01. по 02.02.2024 неодноразово користувався усіма відомчими системами документообігу та перевіряв свою офіційну електронну адресу, будь-яких повідомлень щодо нарахованих сум, з яких йому було здійснено виплату заробітної плати не отримував, тому не мав та не міг мати відомостей про нараховані кошти. У відповідності до наказу керівника Одеської обласної прокуратури № 120к від 24.01.2024 перебував у щорічної відпустці з 05.02.2024 по 18.02.2024 включно. З 05 по 09.02.2024 у період щорічної відпустки фактично перебував поза межами дислокації Болградської окружної прокуратури та Одеської області, при цьому розраховував 09.02.2024 прибути за місцем її дислокації. 09.02.2024 приблизно о 02 годині, перебуваючи у Івано-Франківської області, самостійно здійснив розрахунок можливо нарахованого доходу, з якого була перерахована йому заробітна плата. При цьому, самостійно, з використанням відомостей руху коштів на банківському рахунку та відомостей його повідомлення про суттєві зміни у майновому стані від 11.12.2023 встановив що вказаний коефіцієнт може складати 1,2578. Це було лише його припущення. Достовірних відомостей (офіційних або неофіційних) від відділу фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури з цього приводу не отримував. В наслідок самостійно проведеного розрахунку, припустив, що сума нарахованого 30.01.2024 доходу може складати 166 220 гривень, що у подальшому (вже 12.02.2024) було підтверджено телефонним зв`язком відділом фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури. У той час вирішив що буде вірно подати повідомлення до НАЗК про суттєві зміни в майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Вважав, що в тому разі якщо розрахунки виявилися би неточними, то після прибуття на місце дислокації та уточнення відомостей в обласної прокуратурі буде можливість та час на внесення відповідних уточнень до декларації. Відповідно до розрахунку часу, вважав, що прибуде до місця дислокації до міста Болград Одеської області до 20 години 09.02.2024, та буде мати можливість подати відповідне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані з використанням комп`ютера. Вказане не вдалося у зв`язку з тим, що транспортний засіб HYUNDAI Santa Fe 2008 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , на якому пересувався під час руху по автодорозі Київ Одеса, отримав поломку паливної системи двигуна. Внаслідок чого, тривалий час перебував на відстані біля 50-30 км, не доїхавши до міста Одеса, намагаючись самостійно відремонтувати автомобіль, а після очікуючи технічної допомоги. Тому прибув до місця Болград лише 10.02.2024. На той час, для подання щорічних декларацій та відповідних повідомлень про суттєві зміни в майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ним використовувався електронний підпис КНЕДП органів прокуратури України. На той час йому не було відомо, що на час відпусток використання ключа з електронним підписом КНЕДП органів прокуратури України для доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування призупиняється. Іншими діючими ключами з електронним підписом на той час не користувався. Крім цього, вважав наявність ключа з електронним підписом КНЕДП органів прокуратури України унеможливлює користування ключами з електронним підписом інших електронних систем. Про можливість отримання ключа з електронним підписом через інші системи знав лише зі слів, але обґрунтовано вважав що його можливо отримати лише прибувши безпосередньо до відповідного закладу. Усі електронні ключи, що перебували у його користуванні, він раніше отримував у відповідних установах лише особисто, з наданням оригіналів особистих документів, особистого підпису певних документів на місці. При цьому був впевнений що неможливо одночасно використовувати два ключа для доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 09.02.2024 по путі слідування, з використання ноутбука намагався з використанням вищевказаного ключа, подати відповідне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування для недопущення порушення десятиденного строку, але це не вдалося. На той час вважав що на це впливає нестійкий інтернет зв`язок, а можливо функціональний збій у роботі самої системи декларування з якими раніше неодноразово стикався особисто. Вже 10.02.2024 у 08:43 годині, зі службового комп`ютера у кабінеті Болградської окружній прокуратурі дізнався з інформації, що містилася у даних ЄРДР, що 05.02.2024 з 08:39:05 дію сертифікату електронний підпис КНЕДП органів прокуратури України призупинено, що також унеможливлює також доступ і до системи декларування НАЗК. Про те що сертифікат електронного підпису КНЕДП органів прокуратури України на період відпустки повністю заблоковано дізнався лише 12.02.2024 після спілкування з фахівцями. До цього таких відомостей не мав. Крім цього, це дещо суперечило офіційної інформації, розповсюдженої на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора, щодо випадків блокування сертифікату ключа, до яких відпустка працівника не відноситься. Відразу 10.02.2024 підготував письмову заяву до Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому здійснив повідомлення про суттєві зміни в моєму майновому стані та те, що 30.01.2024 отримано доход у виді заробітної плати за основним місцем роботи (Одеська обласна прокуратура код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 03528552) у сумі 166 220 гривень. В цьому листі зазначив причини несвоєчасності надання повідомлення до реєстру декларацій НАЗК, додав документи що підтверджують доводи. Зазначений лист направлено до НАЗК у перший робочий день 12.02.2024 Укрпоштою цінним листом. Зазначена заява доставлена до НАЗК поштовою службою 16.02.2024. Про фактичну нараховану йому суму, з якої була виплачена заробітна плата 30 січня 2024 складає 166219, 77 грн., він не знав. Достовірно дізнався про це лише 12.02.2024, зателефонувавши до відділу фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури. До цього дня лише мав припущення щодо цієї обставини внаслідок власних розрахунків, зроблених самостійно 09.02.2024. При цьому використовував дані минулорічного електронного повідомлення від 07.12.2023 для розрахунку загальної суми доходу у зв`язку з отриманою премією з використанням певних коефіцієнтів. До 12.02.2024, достовірних даних про те що зазначений коефіцієнт може підлягати застосуванню у 2024 році та те що він також може відноситися для вирахування не лише премії, а також нарахованої заробітної плати, не мав. Він цілком обґрунтовано, використовуючи свій багаторічний досвід, вважав що якщо його дохід в конкретному місяці перевищує суму, що підлягає декларуванню як суттєві зміни в майновому стані, то він отримає, так як і завжди раніше, відповідне повідомлення від відділу фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури. З врахуванням того що він не отримував такого повідомлення, до 12.02.2024 вважав, що його припущення можуть бути помилковими. 19.02.2024 о 09:28 годин, відразу (на протязі години) після поновлення дії його сертифікату електронного підпису КНЕДП органів прокуратури України, ним подано повідомлення до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування про суттєві зміни у майновому стані. При цьому він не порушив 10 денний строк внесення повідомлення до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування про суттєві зміни у майновому стані ні з часу самостійного припущення про отримання такого доходу (09.02.2024), ні з часу телефонного підтвердження з обласної прокуратури про отримання доходу (12.02.2024). Його зава від 10.02.2024 розглянута відповідним управлінням НАЗК. Відповідь від управління НАЗК від 19.03.2024 про те, що для подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані не обов`язково використовувати виключно згенерований кваліфікований підпис (КЕП) службової посадової особи, а можуть бути використані ключі інших надавачів органів КНЕДП, що видають КЕП, отримав лише 19.03.2024. При цьому в зазначеної відповіді НАЗК не повідомило його про наявність у нього будь-яких інших діючих електронних ключів, що могли би бути використані для подання електронної декларації. Крім цього, вважає неналежним зазначення у протоколі, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, а саме 09.05.2024, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення. Зазначене твердження суперечить листу НАЗК (арк. 41-42) № 47-01/28937-24 від 25.04.2024 в якому його запрошено до НАЗК на 12-00 годин 08.05.2024 саме для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Не для вирішення питання щодо можливої наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, після вивчення наданих ним пояснень, а саме для складання протоколу про адміністративне правопорушення. З врахуванням його заяви від 10.02.2024, що надійшла безпосередньо до Національного агентства з питань запобігання корупції 16.02.2024, більше місячного строку перевірки його доводів та наданої відповіді, датою виявлення правопорушення, що мало місце як на думку НАЗК, слід вважати саме 19.02.2024. Підставою для складення зазначеного протоколу стало твердження НАЗК про те що йому 30.01.2024 нараховано заробітну плату у сумі 166 219, 77 грн., яка нібито виплачена на особистий банківський рахунок, що з точки зору НАЗК нібито підтверджено його особистими поясненнями. Зазначене твердження НАЗК, що стало підставою для складання вказаного протоколу, суперечить не лише його поясненням від 29.04.2024, долученим до матеріалів провадження, так і іншим документам, долученим самим НАЗК до протоколу, а саме довідкою відділу фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури про виплату 30.01.2024 доходів у сумі 132 144, 89 гривень. Згідно довідки про рух коштів на рахунку, сформованої 30.01.2024 АТ «Райффайзен Банк» () сума зарахованої на його рахунок 30.01.2024 заробітної плати склала 132 144,89 грн. Тобто, 30.01.2024 ним отримано виплачену заробітну плату у розмірі 132 144,89 грн без врахування податків та інших відрахувань, які стягуються у передбачений законодавством спосіб. До 09.02.2024 він не мав сумніву що отримав доход, якій не підлягає декларуванню як суттєві зміни в його майновому стані у розмірі саме 132 144, 89 гривень, а загальна сума доходу, з врахуванням податків та інших відрахувань, не перевищує суму, що підлягає декларуванню. Вже 09.02.2024 самостійно розрахувавши можливу суму загального доходу вжив заходи, які вважав за можливими на той час, щодо падання відповідного повідомлення до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування про суттєві зміни у майновому стані, будучи впевненим, що це можливо з використанням наявного сертифікату електронного підпису КНЕДП органів прокуратури України. Доводи про те, що він саме 09.02.2024 дізнався про можливу суму нарахованих йому коштів, при складанні вищевказаного протоколу не спростовані, доказів які би спростовували його доводи не надано. Таким чином, оцінивши зазначені доводи у сукупності, вважає, що є обґрунтованим твердження про те, що у його діях відсутні як суб`єктивна, так і об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. На підставі викладеного просить закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим, просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та прокурора, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Відповідно до 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно приписів ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

З`ясовуючи ці обставини, суд виходить з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей; правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У судовому засіданні встановлено, що наказом Одеської обласної прокуратури від 26.04.2021, № 1043K ОСОБА_1 призначено на посаду заступника керівника Болградської окружної прокуратури Одеської обласної прокуратури.

Відповідно до наказу в.о. керівника Одеської обласної прокуратури від 24.01.2024 № 120K, ОСОБА_1 надано частину невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 23.01.2020 по 22.01.2021 тривалістю 14 календарних днів з 05 по 18 лютого 2024 року включно.

09.05.2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення № 47-01/24/24 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, а відповідальність настає за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та прокурор, що приймає участь у розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Крім того, згідно з п. 2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність, виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також. на умисну форму вини та наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, полягає у неповідомленні суб`єктом декларування НАЗК про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, критеріями якої законодавство визначає отримання суб`єктом декларування доходу на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року (151400 грн.).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, є протиправне, винне діяння, яке посягає на встановлений порядок управління і за яке законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винуватості, є обов`язковою ознакою адміністративного проступку.

Відповідно до ст. 110 Кодексу законів про працю України та ст. 30 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95 ВР «Про оплату праці» визначено, що при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повідомляє про такі дані, що належить до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою та видами виплат, розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати, сума заробітної плати, що належить до виплати.

З інформації наданої начальником відділу фінансування та бухгалтерського обліку головним бухгалтером ОСОБА_2 від 29.03.2024 року (а.с. 53) вбачається, що ОСОБА_1 була нарахована сума доходів (грошових коштів) у другій половині місяця (із урахуванням обов`язкових платежів і податків), за січень 2024 року, в розмірі 166219, 77 грн., при цьому, сума виплачених доходів після вирахування обов`язкових платежів і податків складає: 132144, 89 грн.

Згідно даних з банківського рахунку ОСОБА_1 у АТ «Райффазен Банк», він отримав 30.01.2024 року заробітну платню в сумі 132144, 89 грн.

В матеріалах справи наявний розрахунковий лист ОСОБА_1 за січень 2024 року (а.с. 55), однак, він не містить даних, що ОСОБА_1 отримав цей розрахунковий лист до 12.02.2024 року.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 до дня подачі декларації про суттєві зміну у майновому стані, тобто 12.02.2024 року, не мав відомостей про фактично нараховані кошти виплати заробітної плати. Будь-яких повідомлень (офіційних, телефонних та інших) про розмір здійсненних нарахувань також не мав та не отримував.

Суду не надано доказів отримання повідомлення відділу фінансування та бухгалтерського обліку Одеської обласної прокуратури, із зазначенням фактично нарахованої суми коштів, або відповідного коефіцієнту, якій підлягає самостійному використанню в конкретному випадку для певних категорій для розрахунку нарахованих доходів, що у свою чергу могло свідчати про необхідність декларуванню вказаного доходу як суттєві зміни в майновому стані.

Тож у судовому засіданні знайшли обґрунтованого підтвердження пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що достеменні відомості про те, що сума нарахованої йому 30 січня 2023 року суми заробітної плати у розмірі 166 219,77 гривень отримав лише 12.02.2024 року.

Після чого в передбачений Законом десятиденний строк ОСОБА_1 направив письмове повідомлення про суттєві зміни в майновому стані Національному агентству з питань запобігання корупції та забезпечив внесення відповідного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З сторінки сайту офісу Генерального прокурора вбачається, що з 05.02.2024 року з 08:39:05 була призупинена дія особистого ключа ОСОБА_1 (а.с. 27).

Згідно довідки ФОП ОСОБА_3 , 09.02.2024 року під час руху автомобіля марки HYUNDAI Santa Fe, 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , відбулась зупинка двигуна, автомобіль видано водію: 14.02.2024 року (а.с. 24).

З копії скриншоту сторінки з сайту НАЗК вбачається, що 10.02.2024 року о 8 год. 43 сек. ОСОБА_1 не зміг використати сертифікат електронного ключа.

12.02.2024 року ОСОБА_1 направив до НАЗК заяву від 10.02.2024 року про надання додаткового строку до 20.02.2024 року для внесення відповідного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с. 28).

З вищевикладеного вбачається, що у ОСОБА_1 відсутній прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Про відсутність у ОСОБА_1 умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані свідчить і та обставина, що відомості про суттєві зміни, які відбулися у його майновому стані він подав 19.02.2024 року (а.с. 32) після виходу з відпустки та розблокування цифрового підпису і до складання протоколу про адміністративне правопорушення

Крім того, у судовому засіданні прокурором не надано жодних доказів на підтвердження умислу ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

При розгляді справ даної категорії, слід керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою ЄСПЛ.

Враховуючи викладені обставини, суд приймає до уваги те, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Викладені обставини вказують на недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 176-2 КУпАП, що свідчить про обґрунтованість доводів ОСОБА_1 і виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 176-2 КУпАП.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 172-6, 247, 251, 268, 280, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст постанови складено та підписано 26 червня 2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар