Провадження № 3/679/354/2024
Справа № 679/525/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, наданий Відділом поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Уктур Хабаровського краю, РФ, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з професійно-технічною освітою, працюючого у ПП «Ситарук», одруженого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №302840 від 29 березня 2024 року (а.с.2) вбачається, що 29 березня 2024 року, приблизно о 17 годині 25 хвилини, правопорушник ОСОБА_1 , у порушення вимог п.2.9 а) ПДР України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував транспортним засобом автомобілем марки «SAZ-3507», державний номерний знак « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_2 , по вулиці Старонетішинська міста Нетішин, в районі будинку №9, перебуваючи, відповідно до огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та позитивного результату тесту огляду на стан сп`яніння №5069 від 29 березня 2024 року із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810 ARСD 0505», у стані алкогольного сп`яніння (0,95‰).

В обґрунтування доведеності провини правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, Відділом поліцейської діяльності №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надано:

висновок тесту огляду на стан сп`яніння №5069 від 29 березня 2024 року із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810 ARСD 0505» (а.с.3), зі змісту якого вбачається, що 29 березня 2024 року, о 17 годині 48 хвилин, правопорушник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , «перебував у стані алкогольного сп`яніння», що підтверджує позитивний результат вказаного тестування на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням зазначеного приладу (0,95‰),

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (Додаток 2 до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (розділ ІІ п.10 (а.с.4), зі змісту якого вбачається, що правопорушник ОСОБА_1 , після виявлення правоохоронцями у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкого запаху алкоголю із порожнини рота, почервоніння обличчя, тремору пальців рук, тощо, пройшов відповідний огляд на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора марки «Drager Alcotest 6810»,

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 29 березня 2024 року (Додаток 1 до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (розділ ІІ п.8 (а.с.5), зі змісту якого вбачається, що 29 березня 2024 року, о 17 годині 55 хвилин, водій ТЗ правопорушник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з виявленими, в результаті огляду, проведеного поліцейським, наявними ознаками сп`яніння, а саме: запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінки, що не відповідає обстановці, тощо, направлявся до закладу охорони здоров`я КП НМР «СМСЧ міста Нетішин» для проходження відповідного медичного огляду,

інформація комп`ютерної системи «ІПНП» (а.с.6), зі змісту якої вбачається, що, згідно обліково-реєстраційних даних комп`ютерної системи «ІПНП», 12 вересня 2013 року правопорушник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 категорій «В» (з 16 вересня 2011 року), категорій «В1» (з 10 вересня 2013 року), категорій «С» (з 16 вересня 2011 року), категорій «СЕ» (з 12 вересня 2013 року), з терміном дії до 12 вересня 2063 року.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 своєї провини у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не визнав, зазначивши, що 29 березня 2024 року, дійсно, перебуваючи в якості пасажира в салоні автомобіля марки «SAZ-3507», державний номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням знайомого ОСОБА_3 , під час здійснення водієм маневру повороту по вулиці Старонетішинській міста Нетішин, потрапив у ДТП за участю ТЗ, що рухався позаду. В подальшому, очікуючи біля машини з`ясування ситуації між водіями автівок, причетних до ДТП, зустрів екіпаж ПП, що проїжджав повз, патрулюючи місто, при цьому, водій автомобіля марки «SAZ-3507», державний номерний знак « НОМЕР_2 », ОСОБА_3 , з метою усунення механічних пошкоджень після ДТП, а саме, можливості відкриття дверцят автомобіля, відійшов до одного із приватних будинків по зазначеній вулиці за інструментом. Правоохоронці, зупинившись та дізнавшись з його слів про виниклу ситуацію, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він, поклавшись на вимоги закону, погодився, не заперечуючи вживання того дня алкогольних напоїв, водночас, акцентуючи увагу щодо непричетності до керування автомобілем. Через деякий час до місця ДТП повернувся з інструментом водій автомобіля марки «SAZ-3507», державний номерний знак « НОМЕР_2 », ОСОБА_3 , про що я зауважив правоохоронцям, і на що співробітник поліції повідомив, що всі документи вже складено і всі пояснення будуть враховуватися в суді. Тож, обставин, викладених у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, в частині проходження ним на місці ДТП відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу приладу «Drager», яким встановлено його перебування в стані алкогольного сп`яніння з показником тестування 0,95‰, він не спростовує, оскільки, дійсно, за декілька годин до визначених подій вживав алкоголь, достеменно знаючи щодо відсутності потреби сідати за кермо, водночас, заперечуючи свою причетність до керування транспортним засобом автомобілем марки «SAZ-3507», державний номерний знак « НОМЕР_2 », 29 березня 2024 року, приблизно о 17 годині 25 хвилини, по вулиці Старонетішинська міста Нетішин, в районі будинку №9, тобто, за визначених у протоколі обставин, яким на той час керував його знайомий ОСОБА_3 . Причину складання правоохоронцями саме відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, пояснити не може. Через деякий час, дізнавшись про наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, стосовно нього, категорично не погоджується з інкримінованим йому адміністративним проступком, оскільки, ТЗ за визначених обставин не керував ані в стані алкогольного сп`яніння, ані взагалі, і, як наслідок, вважає, що, за вказаних умов, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, у зв`язку з чим, рахує, що справа стосовно нього за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю.

Суд, дослідивши матеріали справи, скеровані ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, і, оцінюючи надані докази, в їх сукупності, приходить до висновку, що, в даному випадку, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

І провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст.7 ч.2 КУпАП).

Тож, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, що повністю резюмується з положеннями ст.62 Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, і ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

ЄСПЛ у рішенні від 10 лютого 1995 року (справа «Allenet de Ribemont v. France») наголосив, що принцип презумпції невинуватості перш за все гарантія процесуального характеру по кримінальним справам, однак, сфера застосування зазначеного принципу значно ширша: він обов`язковий не тільки для кримінального судочинства, що вирішує питання обґрунтованості обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

За змістом ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Кожен, чиї права та свободи, визнані у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року «Право на ефективний засіб правового захисту»).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

І завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення, при цьому, для кожного виду адмінправопорушення, передбаченого КУпАП, в залежності від органу (посадової особи), якому підвідомче правопорушення, існує своя форма адмінпротоколу, зразки якого вміщуються в Інструкціях/Положеннях/Порядках оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення.

Тож, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи, і, якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це, також, зазначається в протоколі (ст.256 ч.1 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 ч.1 КУпАП).

При цьому, склад адміністративного правопорушення (проступку) включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: об`єкт адміністративного проступку, об`єктивну сторону проступку, суб`єкт адміністративного проступку, суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, і у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, діяння адміністративним правопорушенням (проступком) не являється.

Тож, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму дії або бездіяльності, проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, і саме наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото/кінозйомки, відеозапису чи засобів фото/кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також, іншими документами.

Відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначена ст.130 ч.1 КУпАП.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, виражається у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само, відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, є спеціальний суб`єкт, а саме, водії транспортних засобів та інші особи, що керували транспортними засобами, при цьому, відповідно до визначених термінів, що наведені у загальних положеннях ПДР України: водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії (п.1.10 ПДР України), інші особи пов`язані зі здійсненням керування ТЗ, що полягає у виконанні функції водія під час руху транспорту, зокрема, виконання певних дій, що призвели до руху транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Водночас, наданий до суду матеріал щодо вчинення з боку правопорушника ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, в тому числі, і доданий до останнього безпосередньо протокол серії ААД №302840 від 29 березня 2024 року (а.с.2) у фабулі якого мова йдеться про те, що 29 березня 2024 року, приблизно о 17 годині 25 хвилини, останній, у порушення вимог п.2.9 а) ПДР України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував транспортним засобом автомобілем марки «SAZ-3507», державний номерний знак « НОМЕР_2 », по вулиці Старонетішинська, 9, міста Нетішин, перебуваючи, відповідно до огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та позитивного результату тесту огляду на стан сп`яніння №5069 від 29 березня 2024 року із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810 ARСD 0505», у стані алкогольного сп`яніння (0,95‰), не містить достатніх даних та жодних доказів, які б з достеменністю підтверджували та на підставі яких, у визначеному законом порядку, можливо було б встановити в діях правопорушника ОСОБА_1 наявність об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, яка, у даному випадку, полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що має бути підтверджено певними доказами, належними та допустимими, у відповідності до положень ст.251 КУпАП, на підставі яких, у визначеному законом порядку, можливо було б встановити в діях ОСОБА_1 наявність об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, та, відповідно, які б стверджували б про причетність останнього до вчинення інкримінованого проступку.

Так, у відповідності до положень Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів урегульовано розділом ІІ, за приписами якого за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, згідно якого ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому, відповідно до вимог вищезазначеної Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та, на її вимогу, надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, і, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст.266 КУпАП.

Тож, за приписами ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, … на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, і під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків, матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, … на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, і проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

І означені положення повністю узгоджуються з вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, за якими, зокрема, зазначеними у розділі Х, що встановлює особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів, у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, як вбачається з матеріалів справи будь-які ґрунтовні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення з боку правопорушника ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, за вказаних у протоколі обставин, відсутні, і під час судового розгляду Відділом поліцейської діяльності №1 (місто Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області до суду не надано, так як долучені до матеріалу висновок тесту огляду на стан сп`яніння №5069 від 29 березня 2024 року із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810 ARСD 0505» (а.с.3), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), а також, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 29 березня 2024 року (а.с.5), що є необхідними до складання, у відповідності до вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкціі), за відсутності підтвердження місця оформлення останніх понятими/свідками або ж аудіо/відео-записом події, унеможливлюють встановлення в діях правопорушника ОСОБА_1 об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного проступку, а саме, причетності до керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, фіксація адміністративного правопорушення (за наявністю останньої) повинна відповідати вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кіно- зйомки, відеозапису, засобів фото- і кіно- зйомки, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року.

Тож, висновок тесту огляду на стан сп`яніння №5069 від 29 березня 2024 року із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810 ARСD 0505» (а.с.3), наданий в якості доказу вчинення правопорушником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, свідчить лише про проходження особою певного тестування із застосуванням зазначеного приладу та про стан особи, визначений внаслідок проведеного огляду, що не заперечує і сам правопорушник ОСОБА_1 , зазначаючи, що, за визначених у протоколі обставин, перебуваючи біля автомобіля, яким керував його знайомий, на пропозицію правоохоронців, погодившись, дотримуючись вимог закону, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат якого підтвердив його перебування у стані алкогольного сп`яніння, при цьому, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, а саме, одна із форм, яка в даному випадку безпосередньо інкримінується правопорушникові, є керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, і наданий висновок суд не має можливості розцінити у якості належного доказу у справі, на підставі якого, у визначеному законом порядку, можливо було б встановити в діях правопорушника ОСОБА_1 наявність об`єктивної сторони інкримінованого тому адміністративного правопорушення, що, у даному випадку, виявляється у перебуванні особи, яка саме керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, тобто, наявність висновку, який підтверджує перебування правопорушника ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, жодним чином не свідчить щодо причетності останнього до керування ТЗ, і доказів протилежного до суду не надано, що, відповідно, унеможливлює, в цілому, встановлення в діях правопорушника ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

До того ж, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 29 березня 2024 року (а.с.5), зі змісту якого вбачається, що 29 березня 2024 року, о 17 годині 55 хвилин, водій ТЗ правопорушник ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими, в результаті огляду, проведеного поліцейським, наявними ознаками сп`яніння, а саме: запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінки, що не відповідає обстановці, тощо, а також, проходженням відповідного огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810», направлявся до закладу охорони здоров`я КП НМР «СМСЧ міста Нетішин» для проходження відповідного медичного огляду, в порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, взагалі не містить підпису посадової особи, що склала відповідний документ.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, будь-яких дій, які б свідчили про причетність правопорушника ОСОБА_1 до керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не зафіксовано, і в судовому засіданні під час розгляду справи факт керування транспортним засобом саме правопорушником ОСОБА_1 , як в стані алкогольного сп`яніння, так і взагалі, за визначених у протоколі обставин, що мало бути засвідчено або технічними засобами (відеозаписом), а в разі неможливості застосування таких засобів, присутністю двох свідків, з подальшим долученням фіксації результатів на паперових та електронних носіях, не знайшов свого підтвердження, що має бути встановлено, у відповідності до положень ст.251 ч.2 КУпАП, приписами якої визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, оскільки, факт визнання особою (правопорушником) події правопорушення не звільняє особу, уповноважену на складання протоколу, яка виявила факт правопорушення, від доведення правомірності притягнення до адміністративної відповідальності,

і деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (рішення від 25 липня 2000 року (справа «Маттоціа проти Італії»), при цьому, суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

До того ж, відповідно до практики ЄСПЛ, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, і така доведеність провини може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто, таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року (справа «Ireland v. the United Kingdom»), критерій доведення якого «поза розумним сумнівом» застосовує ЄСПЛ що при оцінці доказів (рішення від 21 липня 2011 року (справа «Коробов проти України»).

І, у зв`язку з тим, що у судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів, які б достеменно б свідчили про те, що правопорушник ОСОБА_1 , за визначених у протоколі обставин, порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керуючи ТЗ автомобілем марки «SAZ-3507», державний номерний знак « НОМЕР_2 », по вулиці Старонетішинська, 9, міста Нетішин, у стані алкогольного сп`яніння, так як, обстеження із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810 ARСD 0505» та позитивний результат тесту огляду на стан сп`яніння з показником 0,95‰, за своїм змістом, за відсутністю відеозапису з фіксації зазначеної процедури, викликає певні сумніви, до того ж, сам по собі свідчить лише про стан особи і перебування у стані алкогольного сп`яніння, і ніяк не підтверджує факт керування транспортним засобом, і, відповідно, враховуючи, що ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, не надано достатньо доказів, які б підтверджували наявність об`єктивної сторони інкримінованого адміністративного проступку, і, як наслідок, встановлювали б в діях причетної особи наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, в тому числі, і винність у його вчиненні, суд, надаючи оцінку вказаним обставинам в їх сукупності, у відповідності до завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, визначених ст.245 КУпАП, якими, зокрема, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю:

так як, згідно положень ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення,

оскільки, виходячи з загальноприйнятого принципу, закріпленому, в тому числі, і у ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, звинувачення та докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, Європейський суд з прав людини в контексті усталеної практики ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зазначає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).

Таким чином, суд, підсумовуючи вищенаведене, і, відповідно, оцінюючи наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, що підтверджується здобутими та дослідженими у судовому засіданні об`єктивними даними, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що підлягають доказуванню і відповідають адміністративному правопорушенню, визначеному Особливою частиною КУпАП.

Питання щодо сплати судового збору, у зв`язку з закриттям справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, стосовно правопорушника ОСОБА_1 , вирішенню не підлягає, оскільки, у відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

Речові докази у справі відсутні.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.130 ч.1, ст.247 ч.1 п.1), ст.251, ст.252, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі ст.247 ч.1 п.1) КУпАП, за відсутності події і складу вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: