ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3917/24 Номер провадження 33/814/777/24Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-2 та ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 01 квітня 2024 року о 18:00 год. в м. Кременчуці по вул. Свіштовській, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою світлових сигналів синього та червоного кольору, чим порушив п.п. 2.4а, 8.9.б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Також 01 квітня 2024 року о 18:00 год. в м. Кременчуці по вул. Свіштовській, водій ОСОБА_1 керував ТЗ «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та направити справу до Кременчуцького районного суду за підсудністю.

Вказує, що розгляд справи відбувся з порушенням правил підсудності, оскільки його було зупинено на території с. Мала Знам`янка по вул. О. Вовка, 222, що відноситься до юрисдикції Кременчуцького районного суду.

Між тим справу було розглянуто Автозаводським районним судом м. Кременчука, що є підставою для скасування постанови та направлення справи за підсудністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами по справі є:

протокол серії ААД №714576 складений 01.04.2024 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , який керуючи ТЗ не виконав вимогу поліцейського про зупинку ТЗ та був зупинений шляхом переслідування,

протокол серії ААД №714575 від 01.04.2024 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

роздруківка з алкотестеру Драгер 7510, з результатом продуття ОСОБА_1 01.04.2024 о 18:26 год. - 2,32%,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння,

висновок КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння,

рапорт працівника поліції,

зобов`язання водія щодо не керування транспортним засобом,

записи з бодікамер працівників поліції та відеореєстратора поліцейського автомобіля,

Зазначені докази в своїй сукупності містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

За нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до справи відеозапису вбачається переслідування поліцейським службовим автомобілем ТЗ «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , яке розпочалося в межах міста Кременчука, коли водій не зреагував на звукові сигнали патрульної машини та продовжував свій рух, ігноруючи вимоги про зупинку.

В подальшому вказаний автомобіль в результаті переслідування вдалось зупинити в с. Нова Знам`янка, вул. О. Вовчка.

Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , з огляду на виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він погодився. Після продуття водієм газоаналізатору результат виявився позитивним 2.32%.

Враховуючи висловлену незгоду з результатом огляду, ОСОБА_2 було доставлено до закладу охорони здоров`я, де після проходження огляду у лікаря нарколога результат виявився -1,91%, а повторний через 15 хв. 1,94%.

Встановлені обставини щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані сп`яніння та невиконання вимог працівника поліції щодо зупинки транспортного засобу стали підставою для складання протоколів за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не заперечуючи факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та невиконання вимог поліцейського щодо зупинки транспортного засобу, основним доводом апеляційної скарги є посилання на те, що розгляд справи відбувся з порушенням правил територіальної підсудності з огляду на вимоги ст. 276 КУпАП про розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем їх вчинення.

Апелянт вказує, що автомобіль під його керуванням було зупинено в с. Нова Знам`янка, вул. О. Вовчка, 222, що територіально відноситься до Кременчуцького районного суду Полтавської області, а відтак Автозаводський районний суд м. Кременчука, куди були направлені матеріали справи та відбувся розгляд, незважаючи на його клопотання про передачу справи за підсудністю, не мав повноважень здійснювати розгляд справи.

Надаючи оцінку вказаним доводам, апеляційний суд звертає увагу, що, як в протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, працівниками поліції було вказано керування транспортним засобом «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Свіштовська, 8, в. м Кременчук, тобто місце, в якому працівниками поліції застосували до автомобіля вимогу про зупинку і, врахувавши, що така вимога не була виконана водіем, розпочали переслідування автомобіля.

Таким чином правопорушення, відповідальність за яке передбачене положеннями ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, мало місце на території м. Кременчука і було пов`язано з невиконанням водієм ОСОБА_1 вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Сам по собі факт виникнення подальшого переслідування автомобіля та здійснення його примусової зупинки вже за межами м. Кременчука не має правового значення і не впливає на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

Початок переслідування автомобіля в межах м. Кременчук також доводиться долученим відеозаписом з відеореєстратора, з якого вбачається в подальшому виїзд автомобілів за межі знаку «Кінець населеного пункту», з перекресленою назвою Кременчук.

Таким чином, зважаючи на скоєне правопорушення в межах м. Кременчук, а саме не зупинку на вимогу поліцейського, працівники поліції обґрунтовано та правомірно зазначили місцем скоєння правопорушень м. Кременчук, вул. Свіштовська, 8, що за своєю територіальною підсудністю відноситься до Автозаводського районного суду м. Кременчук.

Під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про невчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчинених правопорушень, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна