Номер провадження: 33/813/231/24
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Гасанової Л.Я. кизи, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Данилюка А.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 16.10.2023 року

установив

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 16.10.2023 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до постанови суду, 23.09.2023 року о 23 годині 20 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 77, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 301, НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, згідно з постановою серії ЕАТ № 7552087 від 18.08.2023 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає що вона була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що:

- протокол про адміністративне правопорушення заповнений невірно, не відповідає інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення;

- у протоколі невірно встановлені обставини справи, оскільки ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2022 року, а не 26.09.2022 року, як зазначено у протоколі.

На підставі цього, просить постанову відносно нього скасувати, а провадження на підставі ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Данилюка А.Б., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, постанову суду скасувати, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ААД№ 535221, 23 вересня 2023 року, о 23 годині 20 хвилини, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Peugeot 301», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, по вул. Академіка Корольова, 77, у м. Одесі, не маючи права керування таким транспортним засобом, яке вчинив повторно протягом року, постанова ЕАТ №7552087 від 18.08.2023р., чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: довідкою т.в.о. заступника начальника ВАП УПП в Одеській області Бойка М. про наявність повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, з якої вбачається, що станом на 23.09.2023р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7552087 від 18.08.2023 р. до адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, з огляду на те, що останній, внаслідок порушення п.п. 2.1 а ПДР, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи на те права (керування таким транспортним засобом).

Посилання апеляційної скарги, що у протоколі невірно встановлені обставини справи, оскільки ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2022 року, а не 26.09.2022 року, як зазначено у протоколі, апеляційний суд приймає, проте зауважує, так дійсно ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.09.2022 року та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В подальшому ОСОБА_1 будучи особою позбавленою права керування 18.08.2023 року в м. Одеса по вул. Рішельєвська, 58, здійснював керування транспортним засобом «Volkswagen Jetta» державний номер НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 2.1 ПДР України, внаслідок чого, був притягнутий до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, постанова серії ЕАТ №7552087 від 18.08.2023 р.

23.09.2023 року о 23 годині 20 хвилин, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 77, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Peugeot 301, НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року з моменту вчинення попереднього правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, тобто 18.08.2023 р.

Отже, невірно зазначена дата постанови Суворовського районного суду м. Одеси не впливає правильність висновків суду та не може бути підставою для скасування постанови, адже ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, за порушення п.п. 2.1 а ПДР, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи на те права (керування таким транспортним засобом), відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

При цьому, з відкритих джерел, а саме з ЄДРСР вбачається, що ОСОБА_1 протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а порушенням ним правил дорожнього руху носять систематичний характер. Так, ОСОБА_1 постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2023 року притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП (подія відбулась 09.09.2023 р.), крім того, ОСОБА_1 постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.11.2023 року притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП (подія відбулась 15.10.2023 р.), крім того, ОСОБА_1 постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2024 року притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП (подія відбулась 20.10.2023 р.), крім того, ОСОБА_1 постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2024 року притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП (подія відбулась 20.10.2023 р.), крім того, ОСОБА_1 постановою Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2023 року притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП (подія відбулась 27.08.2023 р.).

Щодо доводів апеляційної скарги про неправомірну зупинку транспорного засобу під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд зауважує, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №2102-ІХ від 24.02.2022 на території України оголошений воєнний стан у зв`язку з військовою агресію російської федерації проти України, строк якого в подальшому було неодноразово продовжено Указами Президента України.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 із змінами, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану як перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Отже, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд відхиляє твердження апелянта щодо неправомірної зупинки.

Таким чином, вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі доказами.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Крім того, в судовому засідання апеляційного суду, ОСОБА_1 визнав, що керував транспортним засобом не маючи права керування.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одесивід 16.10.2023 року, відносно ОСОБА_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець