ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 689/361/24

Провадження № 33/4820/266/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Бачук К.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Теліцина А.М., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Теліцина А.М. на постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 березня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 85 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 445 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Згідно із постановою судді, водій ОСОБА_1 29 січня 2024 року приблизно о 07 год 40 хв на А/Д Н-03 Житомир-Чернівці, 201 км + 450 м, керуючи транспортним засобом АУДІ 80, д.н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, виконуючи маневр розвороту, перетнув дорожню розмітку 1.1., не надав перевагу в русі транспортному засобу ХЮНДАЙ АКЦЕНТ, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку з боку смт Ярмолинці в напрямку до м. Хмельницького, внаслідок чого водій ОСОБА_2 був змушений різко змінити напрямок руху та застосувати екстрене гальмування з метою уникнення зіткнення з ТЗ АУДІ 80, д.н.з. НОМЕР_1 , чим створив водію ОСОБА_2 аварійну обстановку та порушив вимоги п.п. 10.1., 8.5.1. ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Теліцин А.М. просив скасувати постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 та прийняти нову постанову, якою закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Уважав, що дана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою через неправильне застосування норм матеріального права, а також невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи.

Зазначав, що його підзахисний своєї вини в інкримінованому правопорушенні не визнав, але суд першої інстанції в постанові не взяв до уваги показання його та його дружини ОСОБА_3 , але беззаперечно повірив показанням потерпілого та свідків, які знаходились в іншому автомобілі.

На думку захисту, показання водія ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 неспроможні в частині того, що автомобіль під керуванням його підзахисного міг подолати таку відстань за вказаної швидкості двох автомобілів, відстані, яку повинні подолати обидва автомобілі під час руху та відстані між роздільним лініями 1.2 ПДР.

Зауважував, що суд першої інстанції відмовив у призначенні судової автотехнічної експертизи для повного, об`єктивного і всебічного розгляду даної справи.

Беручи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, а матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів факту події цього правопорушення та винуватості ОСОБА_1 за ч.5 cт.122 КУпАП, то провадження в справі підлягає закриттю з підстав п.1 ч.1 cт.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Теліцина А.М. на підтримання доводів, викладених у апеляційній скарзі; заперечення потерпілого ОСОБА_2 проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, крім іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Відповідальність за ч.5 ст.122 КУпАП настає за порушення, передбачені ч.ч.1-4 цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Правила Дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України - п.п.1.1.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими - п.п.1.3.

Згідно із п.8.5.1. Правил дорожнього руху України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_6 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.Пояснив, що 29 січня 2024 року приблизно о 7 год 40 хв він на автомобілі АУДІ 80 р.н. НОМЕР_1 рухався по автодорозі Н-03 «Житомир-Чернівці» з смт Віньківці в напрямку м. Хмельницького. В межах с. Антонівці була сильна ожеледиця, перед ним рухались інші транспортні засоби, які почали гальмувати та зменшувати швидкість, після цього він також почав застосовувати гальмування, однак в цей момент його автомобіль почало заносити та винесло на смугу зустрічного руху, де його транспортний засіб в некерованому стані продовжив обертатися на проїзній частині. Він дочекався, поки повз нього проїдуть інші автомобілі, які рухалися в попутному та зустрічному напрямках. Оскільки автомобіль після заносу був розвернутий в напрямку селища Ярмолинці, тому він увімкнув лівий покажчик повороту та зробив розворот навпроти житлового будинку, де є місце для розвороту. Після цього він виїхав на обочину в напрямку м. Хмельницького. Проїхавши приблизно 15 метрів, він побачив як попутний транспортний засіб занесло по всій дорозі і цей автомобіль зіткнувся із відбійником. Зазначив, що відстань від місця розвороту і до зіткнення автомобіля потерпілого із відбійником складає приблизно 150-200 метрів. Після зіткнення з цього автомобіля вийшло двоє чоловіків, один з яких почав махати руками, однак він не зрозумів його намірів та продовжив рух в напрямку м. Хмельницького. Також показав, що він виконував маневр розвороту таким чином, що передня частина його транспортного засобу перебувала на смузі руху в напрямку селища Ярмолинці, а задня частина - на обочині.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції показав, що 29 січня 2024 року приблизно о 7 год 40 хв він на автомобілі Хюндай Акцент р.н. НОМЕР_2 рухався з м. Городка в напрямку м. Хмельницького. Проїзна частина автодороги Н-03 була вкрита ожеледицею, швидкість його автомобіля була приблизно 40-50 км/год.

Коли він в`їхав у с. Антонівці, то побачив як у зустрічному напрямку по узбіччю рухався автомобіль Ауді з лівим покажчиком повороту. В той момент, коли він помітив автомобіль Ауді, відстань до нього була приблизно 200-300 метрів. Продовжуючи рух, він побачив, що автомобіль Ауді пропустив 2 автомобіля, які рухалися в зустрічному напрямку. Коли між його автомобілем і автомобілем Ауді відстань становила приблизно 10-15 метрів, автомобіль Ауді різко змінив напрямок руху, виконуючи маневр розвороту в напрямку м. Хмельницького. У цей момент він, щоб уникнути зіткнення з автомобілем Ауді, вивернув кермо вліво, намагаючись об`їхати автомобіль Ауді, та почав гальмувати, однак його транспортний засіб занесло і в некерованому стані зіткнувся із дорожнім огородженням.

Вийшовши з автомобіля, він махав руками водію автомобіля Ауді, щоб той зупинився, але він поїхав в напрямку м. Хмельницького.

Зазначив, що перед маневром розвороту водій автомобіля Ауді увімкнув лівий покажчик повороту і відразу почав розвертатися, в цей час відстань між їхніми транспортними засобами становила приблизно 10-20 метрів, автомобіль Ауді повністю перегородив йому дорогу.

Ствердив, що автомобіль Ауді перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної розмітки.

Уважав, що такий маневр водія автомобіля Ауді змусив його різко змінити напрямок руху, оскільки автомобіль Ауді майже повністю виїхав на його смугу руху.

Уточнив, що водій автомобіля Ауді розвертався за білбордом в напрямку м. Хмельницького і там не було місця для розвороту. Поставив під сумнів фотознімки, долучені захисником до матеріалів справи. Указав, що з них не вбачається місце для розвороту на даній автомобільній дорозі.

Свідок ОСОБА_4 в суді першої інстанції вказував, що 29 січня 2024 року приблизно о 7 год він разом із ОСОБА_2 на автомобілі останнього їхали з м. Городка в м. Хмельницький, по дорозі підібрали ще одну людину. Швидкість руху їх транспортного засобу була невеликою, адже на дорозі була ожеледь. Коли вони повернули в напрямку с. Антонівці, то приблизно за 100-150 метрів побачили автомобіль Ауді, який перебував на зустрічній смузі руху в напрямку смт Ярмолинці та повільно рухався. Він побачив як автомобіль Ауді пропустив 2 транспортних засоби та відразу перед ними за 20-30 метрів почав розвертатися в напрямку м. Хмельницького, а саме: робив розворот з зустрічного узбіччя. Оскільки автомобіль Ауді повністю перегородив їм дорогу, то ОСОБА_2 вивернув кермо вліво і внаслідок цього автомобіль виїхав на зустрічну смугу руху і він став некерованим. Після цього їх автомобіль крутило по дорозі і він зіткнувся із відбійником.

Аналогічні показання суду першої інстанції дав свідок ОСОБА_5

Указані свідки підтвердили створення аварійної обстановки, яку бачили особисто.

Водночас суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив та не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_3 з приводу того, що її чоловік, водій ОСОБА_1 виконував маневр розвороту в дозволеному місці, а також, що при виконанні цього маневру він пропустив всі зустрічні та попутні транспортні засоби. Такі показання свідка суперечать показанням потерпілого та свідків, які чітко зазначили, що автомобіль Ауді не надав їм перевагу в русі, що змусило автомобіль Хюндай виїхати на зустрічну смугу руху і в подальшому допустити зіткнення із відбійником.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених належних та допустимих доказів, а саме: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 705671 від 02 лютого 2024 року, відомостями схеми місця ДТП, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, показаннями потерпілого ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які є детальними та послідовними.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 в частині того, що він розвертався в дозволеному місці, не створював небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, оскільки вони є непослідовними, нелогічними і такими, що суперечать показанням потерпілого та свідків.

У своїх письмових поясненнях від 01 лютого 2024 року ОСОБА_1 зазначав, що він увімкнув покажчик повороту ліворуч та розпочав маневр розвороту в напрямку до м. Хмельницького та в цей момент повз його автомобіль на швидкості проїхав автомобіль сірого кольору, який в подальшому допустив наїзд на дорожнє огородження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказував, що побачив автомобіль потерпілого після того як закінчив маневр розвороту на виїхав на узбіччя. Також у своїх поясненнях від 01 лютого 2024 року ОСОБА_1 не зазначав, що виконував маневр розвороту в дозволеному для цього місці.

У даному ж випадку показання потерпілого ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є чіткими, логічними та послідовними.

Із них, серед іншого, вбачається, що ОСОБА_1 в порушення вимог п.п.10.1., 8.5.1. ПДР України, виконуючи маневр розвороту, перетнув дорожню розмітку 1.1., не надав перевагу в русі Т/З Хюндай Акцент, внаслідок чого водій ОСОБА_2 змушений був різко змінити напрямок руху, що спричинило аварійну обстановку.

Також підлягають відхиленню доводи захисника ОСОБА_7 про те, що акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 29 січня 2024 року не підписаний представником підрозділу з експлуатації доріг і тому є недопустимим доказом, адже зазначення у акті про те, що покриття проїзної частини має ожеледь підтверджено також і поясненнями як ОСОБА_1 , так і потерпілого ОСОБА_2

Твердження адвоката про те, що надані ним фотознімки та викопіювання з схеми організації дорожнього руху ділянки автомобільної дороги підтверджують показання ОСОБА_1 про виконання ним маневру розвороту в тій частині дороги, де є переривчаста лінія горизонтальної дорожньої розмітки, до уваги не береться.

Так, із відповіді Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області на запит адвоката Теліцина А.М. № 286 від 6 березня 2024 року вбачається, що надано викопіювання з Схем організації дорожнього руху ділянки автомобільної дороги державного значення Н-03 Житомир-Чернівці км 201 + 450 - км 201+747 (виїзд з с. Антонівці). Водночас, на самому викопіюванні зазначено: «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Н-03 Житомир-Чернівці км 200+430 - км 203+650».

Тобто, лист Служби відновлення та розвитку суперечить самому викопіюванню, а фотознімки виконані без прив`язки до населеного пункту.

Та обставина, що на схемі місця ДТП не зафіксовано місце, де здійснював розворот ОСОБА_1 , не свідчить про невинуватість останнього, оскільки як потерпілий ОСОБА_2 , так і свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . чітко вказали, що ОСОБА_1 перетнув суцільну лінію горизонтальної розмітки 1.1. та не надав перевагу в русі водію автомобіля Хюндай.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження захисника ОСОБА_7 про те, що потерпілий ОСОБА_2 не змінював різко напрямок руху, адже потерпілий в судовому засіданні чітко зазначив, що такий маневр водія автомобіля Ауді змусив його різко змінити напрямок руху, оскільки автомобіль Ауді майже повністю виїхав на його смугу руху.

Посилання захисту на ту обставину, що потерпілий та свідки зазначали різну відстань між автомобілями Хюндай та Ауді і це свідчить про неспроможність їх показань, не є визначальними в цілому, адже зазначені відстані потерпілий та свідки зазначали приблизно, тобто, на їх суб`єктивний погляд.

Водночас установлено, що наслідком зіткнення транспортного засобу Хюндай під керуванням потерпілого ОСОБА_2 із дорожньою огорожею стали дії водія транспортного засобу Ауді ОСОБА_1 , який в порушення п.п.10.1., 8.5.1. ПДР України перетнув дорожню розмітку 1.1. та створив аварійну обстановку водію автомобіля Хюндай, який змушений був різко змінити напрямок руху з виїздом на зустрічну смугу руху та застосувати екстрене гальмування, внаслідок чого автомобіль Хюндай і зіткнувся із відбійником.

Та обставина, що на схемі ДТП не відображені сліди гальмування транспортного засобу Хюндай, не свідчить про відсутність вини у порушенні водієм автомобіля Ауді 80 ОСОБА_1 вимог п.п.10.1., п. 8.5.1. ПДР України та дорожньої розмітки 1.1.

Посилання захисника на ту обставину, що матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, оскільки останній не порушував ч.1 чи ч.4 ст.122 КУпАП, не можна визнати обґрунтованими.

При судовому розгляді встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1., п.8.5.1. та дорожньої розмітки 1.1., що і передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення. Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає порушення розмітки проїзної частини доріг.

Твердження захисту про те, що ОСОБА_1 здійснював розворот у дозволеному місці та не створював небезпеки для руху потерпілого не беруться до уваги, адже під час судового розгляду встановлено порушення останнім вимог п.10.1., п.8.5.1. ПДР та дорожньої розмітки 1.1.

Уважаю, що слід дійти висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП, а саме: порушення, передбачене частиною першою цієї статті (порушення розмітки проїзної частини доріг), що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусило інших учасників дорожнього руху різко змінити напрямок руху та застосувати екстрене гальмування з метою уникнення зіткнення.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Факт учинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, є доведеною.

Доводи апеляційної скарги спростовуються належними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами.

Інших порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення, немає.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 12 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Теліцина А.М. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.