Єдиний унікальний номер 317/2191/24
Провадження № 3/317/1464/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Сакоян Д.І., розглянувши матеріали, які надійшли ізЗапорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 593823 від 05.04.2024, за змістом якого ОСОБА_1 ставиться у провину те, що 05.04.2024 о 00 год. 40 хв., на вул. Щаслива, 5 у с. Широке Запорізького району Запорізької області, він керував транспортним засобом ВАЗ 2108, н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестеру «Драгер», результат 1,57 проміле. Огляд проводився під відеозапис. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 593822 від 05.04.2024, за змістом якого ОСОБА_1 ставиться у провину те, що 05.04.2024 о 00 год. 40 хв., на вул. Щаслива, 5 у с. Широке Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу співробітників поліції про зупинку, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також гучномовця, був зупинений шляхом переслідування. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що справи стосуються однієї особи та одночасно розглядаються у Запорізькому районному суді Запорізької області, суддя дійшов висновку про необхідність їх об`єднання в одне провадження.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.

У судовому засіданні 17.06.2024 захисник ОСОБА_1 , адвокат Івлєв М.М., просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП. При цьому він послався на обставини, які зазначені у клопотанні від 17.06.2024.

Вислухавши доводи адвоката Івлєва М.М., дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу (як факультативних ознак об`єктивної сторони), обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини 1 статті 122-2 КУпАП визначено, що вказана норма застосовується у разі невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Частина 2 статті 122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. наказом МВС України 18.12.2018 № 1026. Відповідно до п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

У клопотанні про закриття провадження у справі захисник ОСОБА_1 , адвокат Івлєв М.М., послався на те, що у матеріалах справи відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та невиконання ним законних вимог поліцейських.

Із вказаними доводами суддя погоджується. Відеозаписи на дисках, які є додатками до протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, є тотожними. Суддя констатує, що відеозапис не вівся безперервно. Наявні фрагменти відеозаписів дійсно не містять об`єктивних даних, які б підтверджували те, що 05.04.2024 о 00 год. 40 хв., на вул. Щаслива, 5 у с. Широке Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, н.з. НОМЕР_1 . Також відеозаписом не зафіксовано факт того, що ОСОБА_1 не виконав вимогу співробітників поліції про зупинку, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також гучномовця, був зупинений шляхом переслідування.

За змістом диспозицій ст. 122-2, 130 КУпАП відповідальності підлягає особа, яка керувала транспортним засобом.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Отже, доказуванню у даному випадку, підлягає факт керування особою транспортним засобом, чого особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у передбачений законодавством спосіб, здійснено не було.

Приписами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Суддя констатує, що матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 2108, н.з. НОМЕР_1 , 05.04.2024 о 00 год. 40 хв., на вул. Щаслива, 5 у с. Широке Запорізького району Запорізької області, а також невиконання ОСОБА_1 вимоги співробітників поліції про зупинку, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також гучномовця. Більше того, жодним відеозаписом не зафіксовано рух транспортного засобу ВАЗ 2108, н.з. НОМЕР_1 , його переслідування та зупинку.

Крім того, суддя зауважує, що склад правопорушення має бути чітко визначеним у відповідності до диспозиції кожної окремої норми, становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної, зокрема, адміністративної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

При цьому суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 593822 від 05.04.2024 не конкретизовано порушення якої частини статті 122-2 КУпАП ставиться у провину ОСОБА_1 , а самостійно відшукувати належну частину статті КУпАП суддя не має права.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 122-2, 130, 283, 284, 287-290 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення ЄУН 317/2195/24, провадження № 3/317/1468/2024 відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП зі справою про адміністративне правопорушення ЄУН 317/2191/24, провадження № 3/317/1464/2024 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Об`єднаній справі присвоїти ЄУН 317/2191/24, провадження № 3/317/1464/2024.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.І. Сакоян