Єдиний унікальний номер судової справи 462/3661/24
Номер провадження 3-зв/462/1/24
ПОСТАНОВА

про вирішення питання відводу головуючого судді

13 червня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши письмову заяву уповноваженого захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Худоби Ганни Михайлівни про відвід головуючого судді Залізничного районного суду м. Львова Колодяжного Сергія Юрійовича у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

Рух справи.

Відділ поліції № 1 Львівського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Львівській області (далі ВП № 1 ЛРУП), 30.04.2024 року (вх. № 10554) звернулося у Залізничний районний суд м. Львова із матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 23).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Колодяжного С. Ю. (а.с. 24).

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 03.05.2024 року у справі № 462/3661/24 ухвалено повернути ВП № 1 ЛРУП протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 225236 від 17.04.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з доданими до нього матеріалами для доопрацювання (а.с. 25-26).

Супровідним листом ВП № 1 ЛРУП № 2 № 8087/38/01-24 від 29.05.2024 року стверджується, що після доопрацювання матеріали справи повернулися у Залізничний районний суд м. Львова 05.06.2024 року (вх. № 13296) (а.с. 29).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.06.2024 року матеріали справи були передані головуючому судді Колодяжному С. Ю. (а.с. 30).

Щодо заяви про відвід та її доводів.

13.06.2024 року (вх. № 13910) від уповноваженого захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Худоби Г. М. у Залізничний районний суду м. Львова надійшла письмова заява про відвід головуючого судді Залізничного районного суду м. Львова Колодяжного С. Ю. у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заява обґрунтована, зокрема тим, що під час ознайомлення з матеріалами справи адвокат Худоба Г. М. виявила, що суддя Колодяжний С. Ю. вже розглядав аналогічну справу, за аналогічних обставин, тому на думку адвоката, суддя має сформовану думку, яка на її погляд є упередженою. Також зазначено, що у матеріалах справи наявна копія постанови, за якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Тому вважає необхідним передати справу на новий розподіл судді, який не приймав рішення у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2024 року для розгляду заяви про відвід судді визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Щодо позиції учасників судового розгляду, які приймають участь у справі.

Уповноважений захисник ОСОБА_1 адвокат Худоба Г. М., у судовому засіданні надала свої пояснення стосовно поданої заяви про відвід судді, підтримала подану письмову заяву та просила суд задовольнити таку у повному обсязі.

Уповноважений захисник ОСОБА_2 адвокат Станько І. Я., у судовому засіданні підтримала письмову заяву про відвід судді, просила суд задовольнити таку.

ОСОБА_2 , у судовому засіданні підтримала подану заяву про відвід судді, просила суд задовольнити таку.

Суд розглянувши заяву про відвід головуючого судді, заслухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши матеріали справи № 462/3661/24, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника у відповідності з нормами права, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді заяви та застосовані ним норми права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, вирішуючи питання заявленого відводу, суд виходить з того, що КУпАП не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок вирішення відводу, заявленого судді, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Тому, суд приймає до уваги, що Рада суддів України у п. 4 рішення № 34 від 08.06.2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як встановлено рішенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року, провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Таким чином, керуючись принципом верховенства права та загальними засадами судочинства з урахуванням практики ЄСПЛ, яка відносить справи про адміністративне правопорушення до «кримінального провадження», при розгляді заяви про відвід судді, який розглядає справу про притягнення до адміністративної відповідальності, слід застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права, а саме кримінального процесуального права.

Норми Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) передбачають вирішення питання відводів у кримінальному провадженні, у тому числі й підстави, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, зокрема, ст. 75 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. 75-81 КПК України.

Стаття 75 КПК України містить вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Слід окремо зазначити, що розгляд суддею заяви про відвід має на меті встановлення обставин, які б свідчили про неможливість учасника процесу, якому заявлено відвід, приймати участь та реалізувати права та обов`язки, встановленні процесуальним законодавством, проте не пов`язується із розглядом справи по суті.

При розгляді заяви про відвід суддя не вивчає матеріали справи, а лише встановлює наявність чи відсутність обставин, що унеможливлюють подальшу участь особи, якій заявлено відвід, в певному процесі.

Щодо можливості відводу головуючого судді.

Так, суд зазначає, що у даному випадку, обґрунтовуючи заяву про відвід судді Колодяжного С. Ю., заявник, у тому числі посилається на те, що у неї є сумніви в об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи та ухваленні рішень. Окремо вказано, що суддя має наперед упереджену та сформовану думку щодо справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ у п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 року (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, у сенсі п. 1 ст. 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена також і у п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 року (заява № 16695/04).

Також у п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Водночас, слід враховувати, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п. 10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу у ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

При цьому, не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Так, суд приймає до уваги покликання уповноваженого захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Худоби Г. М. щодо обставин (факту) прийняття суддею рішення у справі № 462/6995/22, однак відхиляє доводи останньої щодо упередженого ставлення судді при розгляді справи № 462/3661/24, зокрема й щодо наперед сформованої думки судді відносно справи.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що не погоджується із твердженням адвоката щодо «аналогічної справи» та «аналогічних обставин», оскільки, у справі яка розглядається судом викладені інші обставини справи, що стверджується відповідним протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 225236 від 17.04.2024 року (зокрема інший склад адміністративного правопорушення, інші дата, час, місце вчинення, суть учиненого адміністративного правопорушення, окрім цього інші учасники справи).

Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.

Висновки суду.

Суд зазначає, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних (зокрема доказів упередженості судді у розгляді справи про адміністративне правопорушення), які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, які передбачені зазначеними вище нормами КПК України.

Доводи заявника щодо необхідності відводу судді, у тому числі з підстав незгоди з його правовою позицією (незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання) прямо порушують один з найважливіших принципів судочинства «nemo iudex in causa sua» (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких даного учасника справи не влаштовує.

Наведені ж у письмовій заяві про відвід судді факти не є обставинами, які у розумінні ст. 75 КПК України, виключають участь судді Колодяжного С. Ю. у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і не свідчать про те, що ним проявлено несправедливість чи упередженість.

Таким чином, не підтверджені припущення заявника щодо наявності сумнівів у об`єктивності судді Колодяжного С. Ю., з наведених у її письмовій заяві мотивів, такі побоювання заявника не є об`єктивно обґрунтованими, а тому у задоволенні письмової заяви про відвід головуючого судді Залізничного районного суду м. Львова Колодяжного С. Ю. у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 8, 9 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 75, 81 КПК України, ст. 245, 268, 283, 284, 294-295 КУпАП, суд -

ухвалив:

У задоволенні письмової заяви захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Худоби Ганни Михайлівни про відвід головуючого судді Залізничного районного суду м. Львова Колодяжного Сергія Юрійовича у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню у апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду виготовлений та підписаний суддею 13.06.2024 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко