Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/487/24

Номер провадження: 3/511/375/24

"28" березня 2024 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Ільяшук А.В., за участю секретаря судового засідання - Явдощук Р.В. , адвоката Карабут М.В. (в режимі ВКЗ) розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення НОМЕР_1 № 5, 1 лютого 2024 року приблизно о 02:30, перебуваючи за місцем дислокації частини підрозділу в/ч НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, було виявлено солдата ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійким запахом алкоголю, гіперемією обличчя, хиткою ходою, поведінкою, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків.

Стислий виклад позиції учасників справи.

Адвокат Карабут Марина Вікторівна просила закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки наявні докази в матеріалах справи є неналежними, містять протиріччя.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, згідно повідомлення представника військової частини, наразі самовільно залишив військову частину.

Дослідивши фактичні обставини справи, надавши оцінку доказам, суддя прийшла до наступних висновків.

Згідно положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_2 надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення НОМЕР_1 № 5 від 1 лютого 2024 року; направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; висновок № 6 щодо результатів медичного огляду від 1 лютого 2024 року; довідка командира військової частини НОМЕР_1 ; рапорт командира взводу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_3 ; рапорт водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_4 .

Поряд з цим, стаття 266-1 КУпАП визначає, що у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пункт 8 Постанови Кабінету міністрів України від 12 січня 2024 року № 32 (далі - Постанови) регламентує, що військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

До матеріалів справи долучена копія направлення від 1 лютого 2024 року, яка не містить у відповідній графі ознаки алкогольного сп`яніння, а також підпису відповідної службової особи.

Відповідно до висновку № 6 від 1 лютого 2024 року, ОСОБА_2 відмовився від проходження освідування.

Однак, вказаний висновок не узгоджується з відеозаписом, витребуваним судом.

Також, рапорти свідків не узгоджуються з протоколом, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 було виявлено о 02:30, а в рапортах зазначено 03:30.

Допитані у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не змогли надати чітку відповідь відносно часу виявлення ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння.

Щодо показів свідків, суд вважає необхідним зазначити, що Верховний Суд в постанові від 29 квітня 2020 року у справі 161/5372/17 зазначив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Положеннями статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

На підставі викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя прийшла до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 33, 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 3 статті 172-20 КУпАП - закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районий суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: А. В. Ільяшук