Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 162 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Бучинського А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Богунського районного суду міста Житомира від 14 березня 2024 року, якою останню визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Богунського районного суду міста Житомира від 14 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, та на накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн з конфіскацією валютних цінностей двох грошових купюр номіналом 100 доларів США. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 18 грудня 2023 року о 15-10 год, перебуваючи в приміщенні обміну валют за адресою: м. Житомир, вул. Домбровського, 38, здійснила незаконний валютний обмін, а саме придбала 200 (двісті) доларів США у ОСОБА_2 по курсу 37,40 грн за 1 долар США, за що взамін передала 7480 грн, чим порушила вимоги п. 3 ст. 6 ЗУ «Про валюту і валютні операції» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 , не звернув уваги на подане нею клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із розірванням договору про надання правової допомоги із захисником. Також зазначила, що на момент розгляду справи апеляційним судом, спливли строки притягнення її до адміністративної відповідальності.

Одночасно скаржник просила поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що оскаржувана постанову від 14 березня 2024 року не була вручена у день її винесення.

З матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд проведено без участі ОСОБА_1 , з матеріалами справи вона ознайомилась 25 березня 2024 року (а.с. 37).

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

У судовому засіданні захисник адвокат Бучинський А.П. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 162 КУпАП.

Так, статтею 162 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за незаконні скуповування, продаж, обмін, використання валютних цінностей як засобу платежу або як застави.

Згідно п. 3 ст. 6 Закону України «Про валюту і валютні операції» торгівля валютними цінностями здійснюється виключно через уповноважені установи, які отримали ліцензію на таку діяльність відповідно до статті 9 цього Закону.

Визнаючи вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 051755 від 18 грудня 2023 року, довідку начальника відділу превенції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 20 грудня 2023 року про результати перевірки за повідомленням ДОП ОСОБА_3 щодо виявлення факту незаконного обміну валюти; рапорт інспектора чергового Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 18 грудня 2023 року; письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 18 грудня 2023 року, згідно яких 18 грудня 2023 року по вул. Домбровського в м. Житомирі в пункті обміну валют він обміняв 200 доларів США та отримав кошти в сумі 7480 грн, відповідний чек; квитанцію №13 від про купівлю іноземної валюти в сумі 200 доларів США, про що видано 7480 грн за курсом 37,40 грн.; розписку ОСОБА_1 про добровільну видачу працівникам поліції двох купюр номіналом 100 доларів США на зберігання, від надання письмових пояснень відмовилась.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 162 КУпАП, яка підтверджується матеріалами справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оскаржує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, а тому суд апеляційної інстанції вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною.

Щодо доводів апеляційної скарги про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

14 березня 2024 року Богунським районним судом м. Житомира винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Провівши розгляд справи 14 березня 2024 року за відсутності ОСОБА_1 та її захисника, які не прибули в судове засідання, суддею взято до уваги, що суд першої інстанції неодноразово відкладав розгляд справи, зокрема, 17 січня 2024 року - за клопотанням ОСОБА_1 у зв`язку із хворобою; 05 лютого 2024 року - за клопотанням ОСОБА_1 та її адвоката Ковальчука С.О. у зв`язку із зайнятістю адвоката в інших судових засіданнях; 20 лютого 2024 року за клопотанням ОСОБА_1 та її адвоката Ковальчука С.О. у зв`язку із хворобою адвоката; 04 березня 2024 року за клопотанням адвоката Ковальчука С.О. для надання можливості подати додаткові докази.

Вказаним особам надано достатньо часу та можливостей для реалізації права на захист.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо розцінення таких дії учасників судового розгляду як зловживання процесуальними правами та намагання затягування розгляду справи.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. ст. 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, ч. 3 ст. 178, ст. ст. 185, 185-1, ст. ст. 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП та прецедентну практику ЄСПЛ, оскільки ОСОБА_1 була обізнана, що відносно неї складено протокол, який направлений до суду, дата судового засідання зазначена в протоколі, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляла, правопорушення передбачене ст. 162 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП, розгляд яких слід проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не можуть за встановлених обставин бути підставою скасування оскаржуваної постанови.

Постановою суду першої інстанції адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 у межах строку, передбачено ст. 38 КУпАП.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не є підставою для задоволення апеляційної скарги, оскільки перевірені судом, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 162 КУпАП, є законним і обґрунтованим, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не знайшов.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Богунського районного суду міста Житомира від 14 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду міста Житомира від 14 березня 2024 року - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь