Справа № 750/7781/24
Провадження № 3/750/2571/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Крапивний Б.В., за участю секретаря Куліша М.О., захисника Черненка Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого головним інженером КП «Киїнське», РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , - за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

30.05.2024 о 20:41 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Комарова, 8, керував транспортним засобом ИЖ 2717-230-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом даної категорії, вчинивши правопорушення повторно протягом року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в учиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та пояснив, що керував транспортним засобом без посвідчення водія, оскільки вимушений був їхати, щоб вивозити сміття, яке утворилося внаслідок знищення його будинку військовими РФ під час активних бойових дій у Чернігівській області. Посвідчення водія він не отримував, однак навчався на курсах підготовки водіїв у лютому 2023 року, двічі у 2023 та 2024 роках складав іспит щодо отримання права керування транспортними засобами, однак теоретичний іспит зі знання Правил дорожнього руху не склав. 11 місяців тому його вже притягували до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Захисник зауважив, що ОСОБА_1 визнав свою вину в учиненні правопорушення, а тому не заперечував щодо його притягнення до адміністративної відповідальності. В той же час, просив не застосовувати оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , належить іншій особі ОСОБА_2 . На думку захисника, ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, не має посвідчення водія, тому не є водієм транспортного засобу в розумінні Правил дорожнього руху, отже просив не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, якого той не має. З огляду на важкий матеріальний стан ОСОБА_1 , його невелику заробітну плату та руйнування його будинку внаслідок збройної агресії РФ, просив розстрочити сплату штрафу, що буде призначений за наслідками розгляду справи.

Окрім того, у ході розгляду справи судом досліджено наступні письмові докази:

-протокол про адміністративне правопорушення від 30.05.2024 серії ЕПР1 № 100796, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП;

-довідка відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Чернігівській області від 31.05.2024, згідно з якою ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;

-відеозапис до протоколу, згідно з яким відеореєстратором патрульного автомобіля поліції зафіксовано рух автомобіля ИЖ 2717-230-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який при повороті праворуч не ввімкнув відповідний світловий покажчик повороту. Нагрудною відеокамерою поліцейського зафіксовано спілкування за водієм зазначеного автомобіля після його зупинки. Поліцейським роз`яснено водієві ОСОБА_1 причину зупинки. На вимогу поліцейського надати посвідчення водія ОСОБА_1 пояснив, що він не має посвідчення водія; зафіксовано процедуру складення матеріалів про адміністративне правопорушення;

-копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.06.2023 серії ЕАС №7220127, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

-копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.05.2024 серії ЕНА №2277568, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП;

-реєстраційна картка транспортного засобу ИЖ 2717-230-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 ;

-рапорт інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Чернігівській області Шмаровоза Д., відповідно до якого під час несення служби за порушення п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху було зупинено транспортний засіб ИЖ 2717-230-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки згідно бази ІКС ІПНТІЧ встановлено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП протягом року. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП та винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП;

-копія паспорта ОСОБА_1 , згідно з якою останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-копія акта № 775 від 17.05.2022, згідно з яким комісією Чернігівської міської ради встановлено повне руйнування будинку за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_3 ;

-копія свідоцтва про закінчення теоретичної підготовки, серія НОМЕР_3 , НО «Чернігівська автомобільна школа ЧОО ТСОУ», згідно з яким ОСОБА_1 у період з 09.02.2023 по 03.03.2023 пройшов теоретичну підготовку з керування транспортним засобом за відповідною програмою підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В»;

-довідка КП «Киїнське» № 140 від 14.06.2024, згідно з якою ОСОБА_1 працює на посаді головного інженера з посадовим окладом 15140 грн.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника, дослідивши зазначені докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті. Частиною другою ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 24.06.2023 серії ЕАС №7220127, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки останній 26.06.2023 керував транспортним засобом ИЖ 2717-230-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи права керувати даним транспортним засобом.

Як встановлено з відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського, зупинивши 30.05.2024 транспортний засіб ИЖ 2717-230-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , поліцейський встановив, що водій ОСОБА_1 не мав посвідчення водія, керуючи зазначеним транспортним засобом. Останній в судовому засіданні не оспорював встановлений факт керування транспортним засобом без посвідчення водія. При цьому, проходження ОСОБА_1 теоретичної підготовки з керування транспортним засобом за відповідною програмою підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В» у НО «Чернігівська автомобільна школа ЧОО ТСОУ» не підміняє необхідності складення іспитів щодо отримання посвідчення водія, якого останній не мав, керуючи транспортним засобом у порушення п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху за обставин, указаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

За змістом ч.ч. 8, 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України. Теоретичний іспит складається особою, яка пройшла відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувала зміст теоретичного модулю типової навчальної програми з урахуванням категорій транспортних засобів. До складання практичного іспиту допускається особа, яка успішно склала теоретичний іспит та пройшла відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 пройшов навчання в автошколі, згідно з його поясненнями у судовому засіданні двічі не склав теоретичний іспит на отримання права керування та як встановлено з відеозапису відеореєстратора патрульного автомобіля поліції керував транспортним засобом, порушуючи Правила дорожнього руху щодо користування світловими покажчиками повороту при здійсненні маневру. Одночасно, ОСОБА_1 навмисно порушив закон і керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, що двічі вчинив протягом року.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення; дані особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; ступінь його вини; майновий стан. Таким чином, за наслідками розгляду справи встановлено підстави для накладення стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на мінімальний строк в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинене правопорушення, без оплатного вилучення транспортного засобу, який належить третій особі.

На думку захисника, ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами, не має посвідчення водія, тому не є водієм транспортного засобу в розумінні Правил дорожнього руху, отже просив не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, якого той не має.

Суд не може погодитись з таким твердженням захисника, з огляду на наступне.

За змістом ст. 126 КУпАП, мова не йде про порушення Правил дорожнього руху виключно водіями транспортних засобів і можливість накладення адміністративного стягнення на водіїв; законодавцем у цій статті суб`єктом відповідальності визначено особу, яка керує транспортним засобом, а отже визначення «водія», яке врегульовано Правилами дорожнього руху, не має значення для розгляду цієї справи.

У частині 2 ст. 126 КУпАП не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде про право керування транспортним засобом.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Отже, законом не передбачено альтернативного застосування стягнення, тому суд з дотриманням вимог ч. 5 ст. 126 КУпАП застосував стосовно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк. При цьому, ст. 30 КУпАП не встановлює заборону щодо застосування судом стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають такого права, про що безпідставно в судовому засіданні вказував захисник.

Захисник посилається на абз. 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно з яким позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП; можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає; суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала (Абзац третій пункту 28 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008).

Разом з тим, ця норма постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 є явно застарілою й не може бути застосована в цій справі. Так, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на даний час передбачено у значно ширших випадках ніж зазначено в указаній постанові. За змістом ч. 3 ст. 30 КУпАП (в редакції після 2008 року), якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення; при цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті. Отже, законодавець прямо передбачив можливість застосування позбавлення права керування транспортним засобом до осіб, позбавлених права керування транспортним засобом, що прямо суперечить вказаній постанові Пленуму Верховного Суду України.

Вирішуючи клопотання захисника про розстрочку штрафу за цією постановою, суд зважає на наступне.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги; постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

З огляду на зміст зазначених правових норм, вирішення питань щодо виконання судового рішення, зокрема, про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, можливо після набрання законної сили цією постановою. Окрім того, у клопотанні захисник просить розстрочити штраф і зобов`язати ОСОБА_1 сплачувати його, починаючи з червня 2024 року. Однак, у разі апеляційного оскарження судового рішення визначення часу початку виконання судового рішення таким чином (з червня 2024 року) призведе до виконання постанови до набрання нею законної сили. Отже, відповідне клопотання захисника не може бути задоволене до набрання судовим рішенням законної сили.

Показання ОСОБА_1 про знищення його будинку військовими РФ під час активних бойових дій у Чернігівській області підтверджено копією акта № 775 від 17.05.2022, складеного комісією Чернігівської міської ради, та може бути визнано підставою для подальшого розстрочення штрафу, зважаючи на тяжкий матеріальний стан особи, однак після набрання судовим рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про розстрочку виконання цієї постанови відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Б.В. Крапивний