Справа № 347/3511/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2024 м. Косів

Суддя, Косівського районного суду Івано-Франківської області: Крилюк М.І.

розглянувши в залі суду м.Косів матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Косівського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , не працюючої, гр. України, -

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В с т а н о в и в:

За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за наступних обставин:

17.12.2023 року о 02.10 год в м.Косів по вул.Дружби ОСОБА_1 , керувала автомобулем марки VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на факт вживання алкоголю проводився в Косівській ЦРЛ, чим порушила п.2.9-А Правил дорожнього руху, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала суду письмове поясненням із клопотанням про розгляд справи без її участі. Просить провадження в справі закрити за відсутністю в її діях складу адмінправопорушення з підстав викладених в письмовому клопотанні, яке долучено до матеріалів справи.

Суд, дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №586502 від 17.12.2023 року (а.с.1) вбачається, що 17.12.2023 року о 02.10 год в м.Косів по вул.Дружби ОСОБА_1 , керувала автомобілем марки VOLKSWAGEN TIGUAN, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на факт вживання алкоголю проводився в Косівській ЦРЛ, чим порушила п.2.9-А Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст.130 КУпАП.

Такі відомості викладені у вказаному протоколі не відповідають фактичним обставинам справи, та спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 а також дослідженими в судовому засіданні матервіалами справи, а зокрема:

Із письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона 17.12.2023 року рухалась автомобілем при чому жодного пункту Правил Дорожного Руху не порушувала. Її було безпідставно зупинено працівниками поліції, яким вона на їх вимогу надала для перевірки особисті документи. Працівниками поліції їй було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак будь-яких прав згідно законодавства, порядку і підстав проходження огляду на стан сп`яніння їй не роз`яснили, а запропонували продути у спеціальний пристрій для перевірки вживання алкоголю. Документації щодо правильності роботи пристрою їй не пред`явили взагалі. Також їй було запропоновано пройти медичний огляд в Косівській ЦРЛ. Під час проведення огляду в приміщенні Косівської ЦРЛ їй нтакож ніхто не роз`яснював а ні порядок огляду а ні її прав, а сам огляд було проведено формально та поверхово. Ніяких документів, що стосуються проведеного огляду їй не вручали. Працівники поліції поспішно склали відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, за керування транспортом у стані алкогольного сп`яніння. Вважає долучені до матеріалів справи докази в підтвердження її винуватості недопустимими, як такі що отримані із процесуальними порушеннями .

З наданих відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що поліцейські проводили відеофіксацію короткочасними фрагментами. Згідно матеріалів справи поліцейські не залучали свідків під час проведення огляду водія на стан сп`яніння, однак при цьому не забезпечили повну відеофіксацію огляду водія на стан сп`яніння за правилами ст. 266 КУпАП.

Також, на переглянутому відеозаписі не зафіксовано перевірку трубки приладу Alcotest Drager 6810, на чистоту, а також результат тесту на стан алкогольного сп`яніння на екрані приладу Alcotest Drager 6810. Оскільки відеофіксація проведеного огляду водія на стан сп`яніння є неповною, то такий огляд проведений з порушенням вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим є підстави вважати такий огляд недійсним відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, а наданий відеозапис - недопустимим доказом.

Також суд вважає, що надані суду відеофайли не відповідають вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, оскільки відповідно до вимог такої відеореєстратор поліцейського повинен бути ввімкнений від самого початку контакту з особою до закінчення складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно цієї особи, однак, наданий суду відеозапис не є цілісним (повним), не відображає повний хід спілкування поліцейських з водієм, дії учасників та обставини події, які б надавали можливість повно та об`єктивно встановити обставини та результат проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про порушення безперервності відеозйомки, у зв`язку з чим немає можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були дотримані поліцейськими вимоги законодавства, та чи не були порушені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Відтак суд вважає, що даний відеозапис не може братися судом до уваги в якості належного і допустимого доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В підтвердження винуватості ОСОБА_1 в керуванні ТЗ в стані алкогольного сп`яніння, працівниками поліції долучено до матеріалів справи роздруківку алкотесту Драгер 6810 від 17.12.2023 року (а.с.2) за яким результат склав 0,51 %.

Разом із тим суд звертає увагу, що долучений до матеріалів справи результат приладу газоаналізатора Драгер алкотест (а.с.2) не можна вважати належним доказом виходячи із наступного: Так, Законом України Про метрологію та метрологічну діяльність, який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Статтею 17 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до листа заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18 січня 2018 року (який є публічно доступним) на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів "Газоаналізатори Alcotest Drager №6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Таким чином, газоаналізатори Drager Alcotest, який використовується патрульною поліцією та вже перебуває в експлуатації, може експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Відомості про те, що газоаналізатор Drager 6810 за допомогою якого було проведено огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, своєчасно пройшов калібрування, оскільки міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747,' відсутні .

До матеріалів справи працівниками поліції взагалі не долучено а ні Свідоцтва про повірку, а ні самого Сертифікату, що ставить під сумнів той факт, що технічний засіб, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідав усім встановленим для його застосування вимогам та був придатний для застосування.

Окрім того в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 було ознайомлено із результатом оглядупроведеного працівником поліції та що остання не погоджувалась із таким у зв"язку із чим мала б місце підставність для проведення медичного огляду в найближчому медичному закладі.

Також в підтвердження винуватості ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7) від 17.12.2023 року за яким ОСОБА_1 на момент огляду перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Разом із тим суд звертає увагу, що вказаний висновок складений формально та поверхово, без заповнення всіх необхідних реквизитів, не містить повної інформації про лікаря, який проводив такий огляд, не завірено печаткою лікаря (фельдшера).

Суд звертає увагу, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП, та приписом Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Так, за змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння у КНП «Косівська ЦРЛ» (а.с. 4), водій ОСОБА_2 в якої виявлені ознаки сп`яніння, направлялася для проходження огляду на стан сп`яніння в медичний заклад. Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив інспектор поліції Томич Р.Д.

Як вбачається з висновку КНП «Косівської ЦРЛ» від 17.12.2023 року б/н щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7) ОСОБА_2 на час огляду, перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Сам акт проведеного медичного огляду відсутній взагалі, а висновок огляду не було вручено оглядуваній особі, ОСОБА_2 , що позбавляє суд можливості перевірки стану дотримання повноти процедури такого огляду .

Разом з цим, з дослідженого відеозапису, не вбачається здійснення лікарем повної процедури медичного огляду, проведення необхідних тестів та досліджень, окрім зовнішнього огляду

ОСОБА_3 відеозапису чітко вбачається, що дії лікаря обмежились виключно проведенням експрес-тесту з біологічного середовища. На відеодиску зафіксовано той факт, що ОСОБА_1 медичним працівником було відібрано взірці біологічного матеріалу - крові, однак результат аналізу крові відсутній та не проведений.

Згідно приписів п. 16 Розділу ІІІ Інструкції Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Однак суд звертає увагу, що лікарем медичного закладену не складено акту огляду , такий не долучений до матеріалів справи.

Згідно з положеннями п. 22 Розділу ІІІ вказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення з погляду його складу може бути проаналізоване у такий спосіб. Структура цього складу містить: об`єкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення); об`єктивну сторону (конкретні дії. що виразилися в порушенні встановлених правил); суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу (є ставленням особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу або необережності).

Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Об`єктивну сторона адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку. Основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність її виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Відсутність достовірних доказів винуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності, виключають можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.І ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновки експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Згідно з статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Вказана вимога закону також відображена у п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року № 1496/27941).

Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі необхідні дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності задля встановлення дійсних обставин справи.

Протокол про адміністративне правопорушення посідає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, суд встановлює наявність чи відсутність скоєного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що зазначаються у ст. 280 КУпАП і мають значення для правильного вирішення справи, що вимагає від посадових осіб, які складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Недотримання працівниками поліції вимог Закону при складанні адміністративного протоколу та поверхневе ставлення до оформлення адміністративних матеріалів є також підставою для закриття справи.

Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому приходить до висновку, про відсутність в її діях події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, - не сплачується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 п.1 , 283, 284, КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.І. Крилюк