ПОСТАНОВА

з питань розподілу судових витрат

14 червня 2024 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, розглянувши заяву адвокатки Нечитайло Маргарити Олегівни про вирішення питання відшкодування витрат її підзахисної ОСОБА_1 , понесених на професійну правничу допомогу у справі за матеріалами, котрі надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, уродженки міста Харків, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, розлученої, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючої, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 373710, складеним інспекторкою СЮП ВП № 3 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшою лейтенантом поліції Циб Н.Г. 12.04.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, стверджується, що остання 09.04.2024 року близько 10:40 год. ухилилася від належного виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у цей час на території Славського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Славської селищної ради Стрийського району Львівської області, що по АДРЕСА_1 , штовхнув умисно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження.

Постановою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 06.06.2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, захисниця ОСОБА_1 адвокатка Нечитайло М.О., сформувавши документ в системі «Електронний суд» 12.06.2024 року звернулась в Сколівський районний суд Львівської області із заявою, за змістом якої, опісля перелічення низки норм КАС України, просить вирішити питання відшкодування витрат її підзахисної ОСОБА_1 , понесених нею на професійну правничу допомогу у цій справі, - в загальному розмірі 40 000 грн..

Так, відповідно до положень ст. 7 КУпАП, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 283 КУпАП передбачено вичерпний перелік відомостей, які повинна містити постанова по справі про адміністративне правопорушення. При цьому, ані положеннями ст. 283 КУпАП, ані іншими нормами діючого КУпАП, не передбачено можливості ухвалення рішення про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою захисника. Крім того, нормами КУпАП, які регулюють дані правовідносини, не передбачено розподілу та стягнення судових витрат, окрім стягнення з особи встановленого законом розміру судового збору у випадку накладення адміністративного стягнення (ст. 40-1 КУпАП).

Адвокатка Нечитайло М.О., звертаючись до суду з відповідною заявою, посилається на норми КАС України. Проте, суддя вважає неможливим застосування в даному випадку положень наведених статей КАС України, оскільки зазначена справа про адміністративне правопорушення розглядається за нормами КУпАП, який не містить визначення поняття «судові витрати» чи «витрати на правничу допомогу» при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, порядку їх підрахунку, доведення, розподілу тощо. Застосування до даних правовідносин норм КАС України за аналогією закону є недопустимим з огляду на абсолютно різний предмет регулювання правовідносин, завдання та принципи судочинства. А, відтак, в стягненні зазначених у заяві захисниці Нечитайло М.О. на користь її підзахисної ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у цій справі, належить відмовити.

Водночас, у зв`язку із свавільним тлумаченням та зіставленням норм КУпАП та КАС України, адвокатці Нечитайло М.О. належить роз`яснити таке.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті, за змістом котрих така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 173, 1174 ЦК України).

Статтею 1174 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до пунктів 2 та 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу, а також право на відшкодування моральної шкоди, в зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, за загальним правилом, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, може свідчити про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 року за єдиним унікальним номером судової справи 569/1799/16-ц та номером провадження 61-19000сво18.

З наведеного вбачається, що судові витрати, моральна шкода та витрати на правничу допомогу особи, щодо якої закрито справу про адміністративне правопорушення, є різновидом шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Керуючись статтями 8-9, 23, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні заяви адвокатки Нечитайло Маргарити Олегівни про вирішення питання відшкодування витрат її підзахисної ОСОБА_1 , понесених нею на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили у день її винесення, окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Володимир МИКИТИН