Справа №574/215/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гук Т. Р.
Номер провадження 33/816/40/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Авраменко Д. А., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 574/215/23 за апеляційною скаргою захисника ЛІШУНОВА Є. О. на постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 28.03.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Лішунова Є. О.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат ЛІШУНОВ Є. О. просить скасувати постанову судді, а провадження в справі закрити, оскільки в протоколі відсутні інформація щодо технічного засобу, на який було здійснено відеозаписи, які у свою чергу є недопустимими доказами.

Постановою судді Буринського районного суду Сумської області від 28.03.2023 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування т/з строком один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 26.02.2023 о 16 год. 20 хв. в м. Буринь по вул. Чайковського водій ОСОБА_2 керував автомобілем ОРЕL ZAFIRA д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, згідно огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Аlcotest 6820 водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння 0,97 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника Лішунова Є. О., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження в справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 117136 від 26.02.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_2 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою показників огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6820, проведеного 26.02.2023, результат тесту 0,970/00;

- відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, згідно яких останніми зупинений т/з під керуванням ОСОБА_2 , якому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі. Зі згоди ОСОБА_2 поліцейським проведено його огляд на місці зупинки т/з за допомогою приладу «Драгер», результат якого становив 0,970/00. Цей результат ОСОБА_2 не заперечив, наміру пройти огляд у лікарні не висловив.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, тому доводи апеляційної скарги щодо недопустимості доказів через відсутність у матеріалах справи відомостей про технічні характеристики засобів фіксації є безпідставними.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_2 не був згоден з результатами огляду, але працівники поліції відмовили йому в проходженні огляну в закладі охорони здоров`я, то вони повністю спростовуються відеозаписами події, згідно яких ОСОБА_2 не заперечував показників технічного засобу щодо стану його алкогольного сп`яніння ні одразу, ні протягом складання матеріалів справи.

Показання допитаного апеляційним судом свідка ОСОБА_3 вказаних висновків не спростовують.

Не підлягають задоволенню і доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що відеофіксація не велася постійно, оскільки відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, хоча дійсно і не є безперервними, але доповнюють один одного у відповідних проміжках часу, що загалом складає цілісну картину подій, починаючи від зупинки т/з і закінчуючи складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Також не можуть бути прийнятими до уваги твердження захисту про відсутність у матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно п. 10 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З наведеного слідує, що в акті огляду на стан сп`яніння відбувається тільки фіксація вже отриманих результатів на підставі роздруківки зі спеціального технічного засобу, тобто цей акт є похідним, а не першочерговим джерелом доказів, і не може бути виданий окремо без наявності на те відповідного юридичного факту, встановленого з дотриманням правової процедури.

Також за своєю структурою акт огляду на стан сп`яніння, окрім показників огляду, містить лише додаткові відомості щодо обставин правопорушення, як-то підстава огляду (ознаки сп`яніння), ПІБ свідків, їх місце проживання та позицію особи, щодо якої проводився огляд.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами огляду на місці зупинки т/з було встановлено стан сп`яніння ОСОБА_2 (0,970/00). Саме цей результат огляду і був зазначений поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 117136, а його показник роздрукований на папері, підписаний безпосередньо ОСОБА_2 і долучений до протоколу.

Таким чином, зважаючи на наявність показників огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, що фактично і стало підставою для складання протоколу, сама по собі відсутність акта огляду на стан сп`яніння згідно ст. 280 КУпАП суттєво не впливає на встановлення обставин вчинення правопорушення, не спотворює змісту протоколу та автоматично не створює ситуацію, за якої процесуальний документ є недійсним, а докази недопустимими. При вирішенні цього питання необхідно виходити насамперед з істотності порушення прав, законних інтересів і свобод ОСОБА_2 , оскільки не усі порушення процесуального закону, допущені під час оформлення документів та збирання доказів стороною провадження у справі є підставою для визнання цих доказів недопустимими, враховуючи при цьому те, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 встановлений на підставі сукупності належних і допустимих доказів.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Буринського районного суду Сумської області від 28.03.2023 відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ЛІШУНОВА Є. О. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов