Справа № 504/2144/24
Номер провадження 3/504/1296/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , непрацює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні, 12.06.2024 ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушенні не визнав, надав до суду письмові пояснення у справі. Відповідно до вказаних пояснень 1) поліцейськими не надано до суду доказів того, що водій керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. На вимогу водія направити його на медичний огляд для перевірки стану наркотичного сп`яніння, яка була висловлена водієм поліцейському під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що зафіксовано на відеозаписі доданого до вказаного протоколу, поліцейський відмовив водієві у направленні його на вказаний огляд, вказавши, що водій має право пройти такий огляд у приватному порядку, вже після складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУПАП. Таким чином, огляд водія у медичному закладі не проводився, саме з вини поліцейського. 2) згідно протоколу про адміністративне правопорушення, водію ставиться у вину одночасно керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, що є взаємовиключними обставинами. 3) згідно пункту 9 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 водія необхідно доставили до медичного закладу та протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Враховуючи те, що з моменту виявлення підстав для проведення медичного огляду та до надання згоди водієм на проведення медичного огляду пройшло 1 година 14 хвили, то залишалось ще 46 хвилин для доставки водія до медичного закладу. Проте, поліцейський безпідставно відмовив водієві на його прохання пройти медичний огляд та сказав що водій вже висловив відмову, вона може бути лише раз, проте не врахував положення пункту 9 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735. 4) Під час фіксації адміністративного правопорушення на шляхом відеофіксації на відеореєстратор, закріплений на поліцейському, останні неодноразово перериває відеозйомку, навмисно закриваючи камеру відеореєстратора (470348) своєю рукою. Із наданого відеозапису вбачається, що безперервність відеозйомки у даному випадку порушена, оскільки вона переривалась 10 разів. Отже, вище заначений відеозапис не підтверджує обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.05.2024р. а тому наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не дають підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 поза розумними сумнівами. 5) Працівником поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факт порушення водієм ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, або доводили законність причини зупинки, зокрема наявність блок посту у місці зупинки. Тобто, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 , допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, або зупинку саме на блок посту, який офіційно оформлений у відповідності до норм чинного законодавства у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

В судовому засіданні, захисник Зінкевич Д.С. вказав про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності складу правопорушення, з підстав зазначених у письмових поясненнях останнього.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні, повідомив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому протокол відносно нього складено безпідставно.

18.06.2024 від захисника до суду надійшли додаткові пояснення відповідно до яких, останній просить суд врахувати, що згода ОСОБА_3 пройти медичний огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №733464 від 02.05.2024р. не внесена до протоколу, за умови наявності на час складання цього протоколу 2-х годинного проміжку часу достатнього для доставки цього водія до медичного закладу для проведення огляду згідно строку передбаченого пунктом 9 Розділу II Інструкції № 1452/735.

Таким чином, інформація, щодо внесення до протоколу про адміністративне правопорушення даних про відмову цього водія від проходження медичного огляду є недостовірною та неповною, а тому, через внесення до протоколу недостовірних та неповних даних, він вважається зіпсованим згідно п.1 Розділу XV інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, та зареєстрована в Мінюсті України 10.11.2015р. за№ 1408/27853. Отже, протокол серії ААД №733464 від 02.05.2024 не можна вважати належним та допустимим доказом на підтвердження провини з боку ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУПАП, а тому його слід виключити з числа доказів обвинувачення.

Судом встановлено, що 02.05.2024 о 11:00 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога М-14, 21 км+500м ОСОБА_1 керував автомобілем Tesla Model 3 р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушена координація рухів, поведінка не відповідає обстановці). Від проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується такими доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 02.05.2024 серії ААД №733464;

- даними довідки про відсутність повторності вчиненняОСОБА_2 правопорушення за ст. 130 КУпАП;

- даними направлення на огляд водія ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-відео записом, з місця зупинки транспортного засобу, який досліджено в ході розгляду справи.

Вказані докази повністю підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02.05.2024 серії ААД №733464, ОСОБА_2 ставиться у провину керування автомобілем, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушена координація рухів, поведінка не відповідає обстановці), та відмову від проведення огляду на стан сп`яніння. У протоколі вказаний порушений ОСОБА_2 п. 2.5. ПДР.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, доводи сторони захисту про те, що у матеріалах справи відсутні докази, керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, оскільки такий огляд не проводився, судом відхиляються, оскільки ОСОБА_2 інкримінується вчинення порушення п. 2.5 ПДР, тобто відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а наявність стану сп`яніння не підлягає встановленню для доведення вказаного складу правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вказані всі передбачені ст. 256 КУпАП відомості, в тому числі місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, таким чином інформація внесена до протоколу є повною та достовірною, яка підтверджується іншими доказами у справі, а протокол відповідає формі та змісту встановленими законодавством.

Суд констатує, що дійно ОСОБА_1 висловив своє бажання пройти огляд на стан сп`яніння, проте, вказане мало місце вже після складення відносно нього протоколу за відмову від проходження такого огляду, а тому такі відомості, не стосуються суті вчиненого правопорушення, а тому і не підлягають внесенню до протоколу. Таким чином, доводи захисника про внесення до протоколу недостовірних та неповних даних, внаслідок чого він вважається зіпсованим, судом відхиляються.

Доводи захисника про те, що поліцейський безпідставно відмовив водієві, на його прохання, пройти медичний огляд, вказавши, що водій вже висловив відмову, при цьому не врахувавши положення пункту 9 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, суд до уваги не приймає. Такі доводи спростовуються, відомостями, що наявні на відео записі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, судом досліджено інформацію, що знаходиться на оптичному носії, що долучений до матеріалів справи, який містить дані, щодо спілкування поліцейського та водія ОСОБА_1 . Відеозаписи об`єктивно відображають дійсні обставини справи, дані, щодо їх монтажу у суду відсутні.

З дослідженого відеозапису, з нагрудної камери відео реєстраторів працівника поліції №470348, вбачається, що після зупинки працівниками поліції транспортного засобу Tesla Model 3 р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , о 11:01 год. за часом вказаним на відео записі, поліцейський пропонує водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що отримує відмову ОСОБА_1 , який киває головою в сторони. Вікна в салоні автомобіля зачинені, ОСОБА_4 спілкується з поліцейськими, з невідомих суду причин, з-за зачиненого скла автомобіля мовою жестів. Поліцейський направляється для складення відповідного протоколу. О 11:14 год. працівник поліції, роз`яснює ОСОБА_1 , який знаходиться у своєму автомобілі, про складення відносно нього протоколу за відмову останнього від проведення огляду та виявлення в нього ознак наркотичного сп`яніння. Натомість ОСОБА_1 не повідомляє про бажання пройти огляд на стан сп`яніння, а оспорює наявність у нього таких ознак. Далі, о 11:24 год. працівник поліції знову роз`яснює ОСОБА_1 про свій обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення на останнього, оскільки він відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння. О 11:51 год. працівник поліції після складення протоколу, направився до ОСОБА_1 для ознайомлення його з вказаним протоколом, однак водій, вказав, що передумав та хоче пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до вказаного відео запису, вже після складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння, однак, працівники поліції повідомили, що вказаний огляд він вже може пройти самостійно. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, на час коли ОСОБА_1 , висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння, вже було складено.

Висловлення згоди на проходження огляду на стан сп`яніння після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення правового значення не має.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС від 09.11.2015 № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 6 р. 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд зазначає, що водій повинен достеменно знати та неухильно дотримуватись Правил дорожнього руху та його обов`язку передбаченого п. 2.5 на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Однак не дивлячись, на це ОСОБА_1 неодноразово відмовився від проведення вказаного огляду.

Працівники поліції, у даному випадку діяли у відповідності до вимог Інструкції, а саме п. 6 р. 10 Інструкції №1395, в якій не передбачений обов`язок поліцейського після встановлення факту відмови водія для проведення огляду, очікувати певний час для можливої зміни водієм своєї позиції.

Суд критично сприймає доводи ОСОБА_1 про неналежність та недопустимість відеозапису, долученого до протоколу, у зв`язку з переривання відео зйомки поліцейським, оскільки долучений до протоколу відео запис є повним та достатнім для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у вказаній справі. На відео записі зафіксовано спілкування водія та поліцейського, з приводу обставин вчинення правопорушення, тому в цій частині доводи сторони захисту відхиляються.

Доводи ОСОБА_1 про недоведеність законності причини зупинки транспортного засобу під керуванням останнього, суд сприймає критично, оскільки, можливі, допущені, на його думку, працівниками поліції порушення, жодним чином не впливають на сам факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 . Вказане не стосується предмету доведення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не впливає на кваліфікацію дій особи, як і не потягло недопустимість доказів у цьому провадженні.

Об`єктивно з`ясувавши обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, суд визнає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі «Проніна проти України»).

Суд констатує, що інші доводи сторони захисту з приводу обставин вчинення адміністративного правопорушення є загальними, та не спростовують висновків суду, щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки докази, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, як і сам протокол є належними та допустимими доказами винуватості особи.

Визначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, за вчинене порушення, суд звертає увагу на безальтернативність адміністративного стягнення за дане порушення, та вважає необхідним накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,6 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, ст. 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,6 (шістсот п`ять) гривень (шістдесят) копійок.

Відповідно до ч. 1 ст.307КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Реквізити для сплати штрафу і судового збору розміщені на офіційному веб порталі «Судова влада» - https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/zbir/ та https://km.od.court.gov.ua/sud1515/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя А. В. Якимів