Справа№ 953/2280/24

"10" червня 2024 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М.,
за участю: секретаря судового засідання- Кот Я.А.,
захисників адвокатів Зябкіна В.В., Антоненка І.М.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м.Харкова матеріал про адміністративне правопорушення стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Німеччини, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на території України місце проживання немає,
за статтею 124 КУпАП, -
Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.
Дії ОСОБА_2 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 у судове засідання, призначене на 10.06.2024, не з`явилася, про час та день розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 адвокат Зябкін В.В. пояснив, що водій ОСОБА_2 в момент взаємодії двох транспортних засобів був нерухомий, відтак п.13.1 ПДР не може бути застосований до нього взагалі. Разом з цим, водій ОСОБА_1 намагається уникнути адміністративної відповідальності не признаючи того, що своїми діями порушив Правила дорожнього руху й у своїх поясненнях надає відмінний механізм скоєння ДТП, ніж той що можливо сприймати при перегляді відеозапису та фото з місця пригоди. Тому пункт п.13.1 ПДР, ніби то порушений ОСОБА_2 встановлено лише з міркувань співробітників патрульної поліції, які не були на місці пригоди та на підставі пояснень водія ОСОБА_1 , які на думку захисту, не відповідають іншим доказам по справі. Приймаючи до уваги те, що в діях ОСОБА_2 не вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходилися у причинному зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України, просив суд закрити провадження відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він рухався у лівій полосі, зі швидкістю приблизно до 50 км/год, перед ним метрів за 5-7 справа рухався білий бус трафік, а перед ним ще був автомобіль, який різко почав гальмувати, відповідно бус також почав гальмувати, бо він не дотримався безпечної дистанції, розуміючи, що не встигає, почав виїжджати на його полосу та підрізати його, внаслідок чого його автомобіль притиснув до бардюра. Бус майже зупинився, однак притиснув його автомобіль до бардюра. Саме бус перемістився в його полосу та в результаті його дій відбулось ДТП. У зв`язку з чим важає винуватим у ДТП саме водія транспортного засобу «Renault Trafic», р.н.. НОМЕР_2 ОСОБА_2 .
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Антоненко І.М. пояснив, що на дорозі, де сталося ДТП є лише дві смуги руху. В правій смузі їхав бус, за ним їхав трафік. Після чого бус почав гальмувати, трафік не встиг зупинитись, бо не було дотримано безпечної дистанції та безпечного інтервалу, та почав маневрувати задля того, щоб уникнути контакту з бусом, що попереду, відповідно, виїхав на ліву полосу руху. Після цього траплосяя ДТП. Водій трафіка порушив п.10.1, 10.3 ПДР, він не надав перевагу у русі «Toyota Camry» під керуванняи ОСОБА_1 . Також автомобіль під керуванням ОСОБА_2 взагалі зайняв дві смуги руху. У зв`язку з чим вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, захисника ОСОБА_2 адвоката Зябкіна В.В., допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступне.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, з метою забезпечення виконання вимог ст. 245 КУпАП, коли до адміністративної відповідальності притягаються дві або й більше осіб, внаслідок спільних дій яких сталася дорожньо-транспортна подія, суди повинні практикувати розгляд справ щодо них в одному провадженні.
Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Приписами ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-якіфактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України Про дорожній рух , встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).
Відповідно до п.1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
В рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожен окремо, реалізували своє право володіти та керувати транспортним засобом, чим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.
Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно п. 1.4. Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі невиконання вказаний дій.
Положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі- Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення), врегульовано порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п.п. 4 п. 1розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до ст. 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
З огляду на зазначене, суд зазначає, що сам по собі протокол не є беззаперечним доказом на підставі якого встановлюється факт вчинення особою адміністративного правопорушення, а документом, в якому фіксуються обставини можливого правопорушення. Водночас, факт вчинення адміністративного правопорушення має встановлюватись судом з урахуванням інших доказів по справі, які мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності, достатності та в своїй сукупності підтверджувати вину особи поза розумним сумнівом.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, Управлінням патрульної поліції Харківської області, крім протоколів серії ААД №899484 від 18.03.2024 та серії ААД №899485, які складені у відповідності до вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, суду надано:
- схему ДТП від 18.03.2024, складену з дотриманням вимог пункту 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція №1395), згідно даних якої вбачається, що автомобіль «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 знаходиться перед пішохідним переходом, від правого краю дороги відстань 3.4 м., від лівого краю дороги - 1.9 м. Автомобіль «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_1 , знаходиться з лівого боку від автомобіля «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 . Відстань від бордюру проїзної частини передньої частини автомобіля «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_1 0.15 м., задньої частини автомобіля 0 м. В результаті удару передньою частиною (правим крилом) автомобіля «Toyota Camry», в задню ліву частину (ліве крило) автомобіля «Renault Trafic», автомобіль «Renault Trafic» змістився в лівий бік ;
- письмові пояснення ОСОБА_1 від 18.03.2024, згідно даних яких 18.03.2024 приблизно о 13:45 годині він рухався на автомобілі «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_1 по вул. Віренська у бік Моісіївського мосту. На дорозі було дві смуги руху. Він рухався в лівій полосі, в правій полосі руху попереду рухались два буса. Перший з яких зупинився перед пішохідним переходом, другий - «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 , який уникаючи зіткнення з автомобілем попереду, порушуючи п.10.1 та п.10.3 ПДР, взяв різко вліво, чим здійснив аварійну ситуацію, яка призвела до ДТП;
- письмові пояснення ОСОБА_2 від 18.03.2024, відповідно даних яких 18.03.2024 о 13:46 годині він рухався по вул. Віренській в строну метро «Київська», зупинився на пішохідному переході, пропускаючи пішохода ОСОБА_3 . Через деякий час автомобіль «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_1 в`їхав в заднє ліве крило його автомобіля .
За клопотанням сторони захисту ОСОБА_2 , судом досліджено відеозапис з камери СТО, яка знаходилася неподалік ДТП. З відтвореного в судовому засіданні відеозапису вбачається, що перед пішохідним переходом спочатку зупиняється автомобіль темного кольору, через декілька секунд зупиняється білий мікроавтобус. Надалі, через декілька секунд з лівої сторони від білого мікроавтобусу, проїжджає автомобіль чорного кольору та зупиняється на пішохідній частині переходу. Даних про здійснення будь-яких маневрів мікроавтобусу білого кольору, відео не містить.
Сторони в судовому засідлані не заперечували факт того, що на відеозаписі зафіксований рух автомобілів : білий мікроавтобус - «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 , чорного кольору, який рухався після білого мікроавтобусу - «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_1 .
За клопотанням сторони захисту ОСОБА_2 було допитано у якості свідка ОСОБА_3 , яка в судовому засіданні надала пояснення про те, що вона була свідком ДТП приблизно пів року тому, точну дату та час не пам`ятає. ДТП відбулося після обіду, біля супермаркету « РОСТ», який знаходиться неподалік станції метро «Київська». Вказала, що вона переходила дорогу по пішохідному переходу. Перед пішохідним переходом спочатку зупинився автомобіль червоного кольору, за ним їхав білий бус, який теж зупинився перед пішохідним переходом. Після цього, автомобіль чорного кольору -«Toyota Camry», який рухався з великою швидкістю в лівій смузі , почав зупинятися перед пішохідним переходом, не впорався із керуванням та вдарив стоячий білий бус, в результаті чого його відкинула на бордюр. Пояснила, якщо б вона не встигла відійти, то б водій автомобіля «Toyota Camry» збив би її на пішохідному переході. Вважає винним у ДТП саме водія «Toyota Camry».
Підстави ставити під сумнів вказані вище показання свідка ОСОБА_3 , дані про яку містять матеріали, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд не вбачає, оскільки вони є послідовними, конкретними та узгоджуються з сукупністю інших доказів, зокрема, безпосередньо дослідженим судом відеозаписом.
Суд ставиться критично до показань свідка ОСОБА_4 , оскільки по-перше, документи, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, не містять даних про те, що він був свідок ДТП, по-друге, вони спростовуються відеозаписом з камер СТО на території якої свідок перебував, яка знаходиться на значній відстані від ДТП, та показаннями ОСОБА_3 , яка була свідком ДТП, що сталося перед пішохідним переходом, по якому свідок переходила дорогу, тобто знаходилася на незначній відстані від ДТП.
Крім того, суд не бере до уваги висновком спеціаліста №16 від 07.06.2024 стосовно того, що винним у даній ДТП є саме водій автомобіля «Renault Trafic», р.н. НОМЕР_2 , з огляду на те, що спеціалістом, під час проведення автотехнічного дослідження, були враховані лише вихідні дані ОСОБА_1 , інші дані, зокрема: пояснення ОСОБА_2 , показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та дані з відеокамери, які були безпосередньо досліджені судом, спеціалістом не були враховані.
Згідно ст. 62 Конституції України, положення якої закріплює принцип невинуватості, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Зазначене узгоджується з положеннями ч.2 ст.251 КУпАП, а також висновком Конституційного Суду України, зроблений у рішенні від 22.12.2010 у справі № 23-рп /2010, відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Суд зазначає, що стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
В межах розгляду даної справи судом не встановлено будь-які достатні докази, які б «поза розумним сумнівом» доводили факт порушення водієм автомобілю «Renault Trafic», р.н.. НОМЕР_2 ОСОБА_2 п.13.1ПДР України, транспортний засіб якого в момент ДТП знаходився в нерухомому стані, оскільки ОСОБА_2 здійснив його зупинку перед пішохідним переходом, який переходила ОСОБА_3 .
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні 18.03.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не доведена.
Разом з цим, аналізуючи докази по справі з точки зору їх належності, допустимості та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає, що саме водієм ОСОБА_1 , який 18.03.2024 о 13-45 годині в м. Харкову по вул. Мойсеївській , поблизу будинку 34, керував автомобілем «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_1 , було порушено п. 12.1, 13.1 ПДР України, в результаті чого сталося ДТП.
А отже, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника не повинні враховуватись (Глава 10 КУпАП).
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самими правопорушниками, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.124, ст. ст. 9, 247, 268, 283-285 КУпАП України, суд,-
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят). грн. 00 коп., за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за статтею 124 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до статті 285 КУпАП копію постанови після її оголошення протягом трьох днів вручити або вислати особі, щодо якої її винесено.

Суддя - С.М. Лисиченко