Справа № 212/978/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Колочко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 08 січня 2024 року о 02:29 годині в м. Кривому Розі по вул. Січеславська, біля буд. 25 керував транспортним засобом «ВАЗ 21114» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» та проведення такого огляду в медичному закладі КП «КБЛНПД» ДОР» відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 08 січня 2024 року о 02:29 годині в м. Кривому Розі по вул. Січеславська, біля буд. 25 керував транспортним засобом «ВАЗ 21114» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою стосовно якої постановою Центрально-Міського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області від 25 серпня 2021 року у ВП №57327331, встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП й зміст ст.63 Конституції України.

12 березня 2024 року захисник ОСОБА_1 адвокат Новак А.М. подав до суду письмові клопотання, які підтримав у судовому засіданні 13.03.2024, в яких захисник просив суд закрити провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 дій в стані крайньої необхідності, а також закрити провадження у справі за ч. 3 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого.

В обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначив, що працівниками поліції грубо порушено процедуру огляду водія на стан сп`яніння, оскільки порушено порядок проведення такого огляду. Вказав, що проведення огляду на стан алкогольного та іншого сп`яніння відбувається на місці зупинки водія саме за допомогою спеціальних технічних засобів і лише у разі його відмови від проходження такого огляду або у випадку незгоди з отриманими результатами цей огляд може бути проведений у закладі охорони здоров`я. Зазначив, що з дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 було висунуто вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», однак останній відмовився від проходження такого огляду, натомість працівники поліції, після відмови від проходження огляду на місці зупинки, не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі. В подальшому працівники поліції запросили ОСОБА_1 до службового автомобіля, де запропонували останньому надати свої пояснення в письмовому вигляді, тобто почали збирати адміністративні матеріали до протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Вказав, що о 02:50 годині в службовому автомобілі, ОСОБА_1 , після збирання адміністративного матеріалу, було повторно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння і на місці зупинки і в медичному закладі, на що останній відмовився, оскільки йому необхідно було доставити дружину, яка має епілептичну хворобу. Вказав, що в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проте відсутні жодні об`єктивні дані, що ОСОБА_1 отримував дане направлення на місці зупинки, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я, для проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначив, що працівниками поліції під час зупинки транспортного засобу не було констатовано наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив, що у ОСОБА_1 не було встановлено перевіркою ознак алкогольного сп`яніння, та не повідомлено про їх наявність, що, на думку захисника, свідчить про упередженість дій працівників поліції задля притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також, зазначив, що 08.01.2024 ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки за поясненнями останнього, наданими на місці зупинки, він ( ОСОБА_1 ) зі своєю дружиною відпочивали в гостях на мкрн. Зарічний в м. Кривому Розі, і так як його дружині стало зле внаслідок вживання алкогольних напоїв, та оскільки в дружини наявне захворювання: епілепсія, що підтверджується відповідними медичними довідками, ОСОБА_1 необхідно було терміново довезти дружину додому для прийняття необхідних ліків. Вказав, що ОСОБА_1 неодноразово наголошував на тому, що його дружині зле через хворобу, та що йому необхідно доставити хвору дружину додому. Зазначив, що ОСОБА_1 08.01.2024 перебував у стані крайньої необхідності, оскільки усував небезпеку, яка загрожувала власності, правам і свободам громадян, оскільки ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами. Вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Зазначив, що ОСОБА_1 було вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, проте на нього не може бути накладене адміністративне стягнення, оскільки правопорушення було вчинено за відсутності умислу, тобто в стані крайньої необхідності.

В обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі за ч. 3 ст. 126 КУпАП зазначив, що матеріали справи не містять доказів, що постанова ВДВС про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами надсилалась на адресу боржника ОСОБА_1 , була вручена йому чи повернута на адресу ДВС з відповідними відмітками. Вказав, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 мав умисел на вчинення інкримінованого йому правопорушення за ч.3 ст. 126 КУпАП, та що останній усвідомлював протиправний характер своєї дії, передбачав настання шкідливих наслідків і бажав їх настання, а тому в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП.

Суд, дослідивши письмові, відеоматеріали справи дійшов такого висновку.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №636094 від 08.01.2024, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №636176 від 08.01.2024, копією постанови Центрально-Міського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області від 25.08.2021 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами у ВП №57327331, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 08.01.2024, роз`ясненням про відсторонення ОСОБА_1 від права керування транспортним засобом, відеозаписом фіксування вчинення правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

На думку суду, досліджені у судовому засіданні докази, у своїй сукупності, дають достатні підстави суду для того, щоб дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не було відомо про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовані дослідженим судом відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу самостійно повідомив працівникам поліції про наявність заборгованості по аліментам, і встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Також, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 після відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння не було запропоновано працівниками поліції пройти огляд у закладі охорони здоров`я, спростовуються переглянутим у судовому засіданні відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу самостійно повідомив працівникам поліції про те, що він вживав алкоголь, та повідомив, що він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоналізатору «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я, зазначивши при цьому, що це є його правом.

Крім того, суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_1 - Новака А.М. про те, що ОСОБА_1 08.01.2024 о 02:29 годині діяв у стані крайньої необхідності з таких підстав.

Проведення процедури оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення з моменту зупинки ОСОБА_1 (02 год 29 хв) до повного завершення розгляду справи (03 год 00 хв) зайняла 31 хвилину, при цьому ОСОБА_1 жодного разу не повідомив поліцейським, що він поспішає, оскільки його дружина у тяжкому стані, що йому потрібно до лікарні з метою надання їй допомоги, проте ОСОБА_1 повідомив, що він разом з дружиною перебував у гостях, де вживали спиртні напої і оскільки дружина має захворювання на епілепсію, то вона «розбушувалась» і він везе її додому, щоб не ночувати у друзів, та боїться везти її до тестя, а отже доводи захисника, що ОСОБА_1 мав виключні та непереборні обставини, що змусили його відмовитись від проходження медичного огляду, спростовуються оглянутими відеозаписами.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

В ході дослідженого в якості доказу відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що після зупинки автомобіля в нічний час ОСОБА_1 не повідомляв працівників поліції про те, що він має екстрену необхідність надати медичну допомогу дружині, посилався лише на те, що вона «розбушувалась у гостях і він везе її додому».

Крім того, з відеозапису вбачається, що зважаючи на залишення ОСОБА_1 транспортного засобу на місці зупинки, поліцейські викликали ще один екіпаж і відвезли ОСОБА_1 з дружиною та дочкою додому, при цьому з боку останніх прохання відвезти у лікарню не зафіксовано.

Крім того, будь-яких ґрунтовних пояснень, а так само й доказів про те, що ОСОБА_1 має необхідність надання екстреної допомоги, а так само й те, що він не мав можливості викликати швидку медичну допомогу за адресою перебування до того, як сісти за кермо автомобіля і їхати додому після вживання спиртних напоїв, і що дружина перебуває в загрозливому для життя стані матеріали справи не містять.

З долученого до клопотання захисника консультаційного висновку лікаря-невролога лише вбачається те, що ОСОБА_3 має певний діагноз (не зазначається судом з огляду на відсутність згоди на це особи), дата висновку 24.01.2024, а також пройшла обстеження 24.01.2024, тобто через 16 днів після складання протоколів відносно ОСОБА_1 .

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що були наявні обставини, які обумовили вчинок ОСОБА_1 відмовитись від проходження медичного огляду у встановленому порядку, і ця ситуація не може бути визнана як стан крайньої необхідності.

Таким чином, доводи захисника, викладені у його клопотаннях про закриття провадження у справах, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду і не спростували факти вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч.1 ст. 130 КУпАП за встановленими судом обставинами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно з довідкою інспектора ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Н. Кузьменко від 08.01.2024 ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КпАП України якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки справи про адміністративне правопорушення за № 212/978/24 провадження 3/212/526/24 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та №212/980/24 провадження 3/212/528/24 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 розглядаються одночасно та однією посадовою особою та з огляду на положення норм ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя враховує характер вчинених правопорушень, ступінь вини, яка повністю підтверджена матеріалами справи, та вважає необхідним і достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 126, 130, 283- 285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення №212/978/24 провадження 3/212/526/24 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та № 212/980/24 провадження 3/212/528/24 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, присвоївши їй єдиний номер № 212/978/24, 3/212/526/24.

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. на користь держави.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: О. В. Колочко