Справа № 156/784/24
Провадження № 3/156/560/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року селІ ваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Поромів Володимирського району Волинської області, українця, громадянина України, із вищою професійною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, у званні молодший сержант, інспектора прикордонної служби 3 категорії - майстер групи утримання прикордонних знаків відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особі роз`яснено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

08.07.2024 року до Іваничівського районного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 247347 від 04.07.2024 року, з якого слідує, що на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться в межах Поромівської ОТГ Володимирського району Волинської області в період з 08.00 год 09.06.2024 року по 08.00 год 10.06.2024 року в ході несення служби прикордонний наряд «Контрольний пост» було виявлено молодшого сержанта ОСОБА_1 , який спільно із старшим прикордонного наряду майстер-сержантом ОСОБА_2 та з молодшими прикордонного наряду майстер-сержантом ОСОБА_3 , порушив правила несення прикордонної служби, а саме не забезпечив точне виконання наказу на охорону державного кордону щодо перевірки документів у осіб які перебувають у ТЗ і слідують через місце несення служби прикордонного наряду та не здійснював контроль за діями підпорядкованих йому прикордонників, тобто в умовах особливого періоду порушив вимоги ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сич України та вимоги абзацу 6 п. 11 глави 5 розділу II Інструкцію про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1261 від 19 жовтня 2015 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 172-18 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені у протоколі, вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

ІІI. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті 172-18 КУпАП передбачає, що порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

ІV. Висновки судді

Враховуючи, що диспозиція ст.172-18 КУпАП є бланкетною, для встановлення об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення необхідно звертатись до актів законодавства та інших підвідомчих нормативно-правовоих актів, які регулюють порядок несення прикордонної служби, і визначати, які, зокрема правила порушено і в чому конкретно. Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 288341 від 20.10.2022 року, своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги підпункту 14 пункту 11 глави 2 Розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України №1261 від 19.10.2015, згідно з яким прикордонним нарядам забороняється учиняти інші дії, заборонені законодавством України та наказом на охорону державного кордону, відволікатися від несення служби.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 247347 від 04.07.2024 року, письмовими та усними поясненнями правопорушника, копією службової картки, витягом із книги штатно-посадового обліку особового складу відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », витягом з розділу 2 в книзі прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в період з 20:00 год 08.06.2024 року по 15:00 год 09.06.2024 року.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення є правильною.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії особи, котра склала відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останнього та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази, суддя приходить до переконання в доведенні вини ОСОБА_1 правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчиненого в умовах особливого періоду.

V. Накладення стягнення

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставиню, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП є щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП суддею не встановлено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем служби, вчинив адміністративне правопорушення вперше, його дії не становили великої суспільної небезпеки, не спричинили значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам інших осіб, щиро розкаявся, вину визнав, суд, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, вважає за можливе застосувати до молодшого сержанта ОСОБА_1 положення ст.22 КУпАП, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності, та оголосити йому усне зауваження у судовому засіданні.

При цьому суддею враховано, що Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що попереджувальних цілей щодо молодшого сержанта ОСОБА_1 можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням такого виховного заходу, як усне зауваження, який буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

VІ. Судові витрати

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст. 22, ч.2 ст. 172-16, ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Суддя І. Є. Малюшевська