ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 623/2538/21 Номер провадження 33/814/51/24Головуючий у 1-й інстанції Герцов О.М. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 вересня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 гривень.

За постановою судді, 18 червня 2021 року о 01 годині 23 хвилини, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді про притягнення до відповідальності за порушення ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає про відсутність доказів у справі на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відсторонення останнього від керування транспортним засобом.

Учасники справи будучи належним чином повідомленими про час, дату й місце апеляційного розгляду, у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про причини своєї неявки до суду не повідомляли, жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надсилали. За таких обставин вважаю за можливе апеляційний розгляд справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 проводити за його відсутності та відсутності його адвоката.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.

За приписами пп. «а» п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №254108 від 18 червня 2021 року зафіксовано порушення ОСОБА_1 п.2.9 «а» ПДР України.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентною особою в межах повноважень, наданих їй, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. Якихось істотних недоліків протоколу, які б тягли визнання його недопустимим доказом, не вбачається.

Належить звернути увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатами проведеного тексту за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARLH 0178 відповідно до якого вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 2,18 % проміле.

За змістом статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Більше того, за змістом самого протоколу ОСОБА_1 , будучи ознайомленим із своїми правами, передбаченими ст.63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, погодився з даними протоколу та підписав його без жодних зауважень.

Відповідно до відомостей відеозапису, який міститься в матеріалах справи, зафіксовано момент зупинки транспортного засобу ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 за кермом якого перебував ОСОБА_1 , останній не заперечував факту зупинки транспортного засобу під його керуванням та проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, результат якого був позитивним, з результатом не погодився, наголошував на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. В ході проведення огляду ОСОБА_1 в медичному закладі результат склав 3% проміле.

Таким чином, відеозаписи у повній мірі узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Інспектором поліції ОСОБА_2 у рапорті зазначено, що в ході патрулювання 16 червня 2021 року на відрізку шляху Київ-Харків-Довжанський 624 км було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 в ході спілкування виявлено ознаки алкогольного сп`янінням, на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд, з результатами приладу Драгер був не згоден, вдруге пройшов огляд у приймальному відділенні Ізюмської ЦРЛ, за результатами якого щодо ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що працівниками поліції забезпечено та дотримано процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці за його згодою, та у закладі охорони здоров`я, як того вимагають положення статті 266 КУпАП.

Безпідставними є посилання з приводу відсутності доказів підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так як вказана обставина спростовується наявним відеозаписом, на якому чітко прослідковується рух транспортного засобу ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 та подальшу зупинку працівниками поліції даного автомобіля за кермом якого перебував ОСОБА_1 .

Таку позицію апелянта апеляційний суд розцінює як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, бо його вина підтверджується наявними доказами, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Окрім того, з відеозапису вбачається, що працівники поліції в ході спілкування з ОСОБА_1 повідомили останньому про його відсторонення від керування транспортним засобом.

Більше того, відсутність письмових доказів відсторонення працівниками поліції водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує самого факту відсторонення особи від керування транспортним засобом і не спростовує правильності висновків, викладених у постанові судді.

Загалом доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, проте самих висновків не спростовують.

Таким чином, саме сукупністю вказаних вище доказів підтверджується керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушенням вимог п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Викладені обставини свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 14 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко