Житомирський апеляційний суд
Справа №292/619/24 Головуючий у 1-й інст. Рябенька Т. С.
Номер провадження №33/4805/991/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Ткачука Володимира Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27 травня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 01.05.2024 о 20 год 55 хв на вул Незалежності селища Пулини Житомирського району Житомирської області керував автомобілем SKODA SUPERB, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та проходження такого огляду у медичному закладі згідно чинного законодавства відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права. Зокрема, зазначає, що у відповідності до ст.259, 260, 261 КУпАП працівники поліції зобов`язані були доставити його до медичного закладу, а у випадку його відмови - скласти протокол за фактом злісної непокори щодо законної вимоги працівників поліції. Таких доказів до справи не долучено та його не доставлено до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до наявного в матеріалах справи направлення. Також до матеріалів справи не долучено доказів, чи дозволено зазначеному у направленні медичному закладу проводити такий огляд. Крім того, вказав, що поза увагою суду, залишився факт відсутності тимчасового затримання транспортного засобу у відповідності до ст.265-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 759561 від 01.05.2024 вбачається, що ОСОБА_1 01.05.2024 о 20 год 55 хв на вул Незалежності селища Пулини Житомирського району Житомирської області керував автомобілем SKODA SUPERB, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проходження такого огляду у медичному закладі водій відмовився, що зафіксовано на портативний відеореєстратор, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2) .

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 759561 від 01.05.2024 (а.с.2); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5624 від 01.11.2023 (а.с.6); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.05.2024 (а.с.7); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2048073 від 01.05.2024 (а.с.8); відеозаписами події з нагрудної бодікамери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля (а.с.10).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З долученого до справи відеозапису вбачається, що порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, та ст.266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння недійсним, працівниками поліції не допущено, а протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відеозапис не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 . Відеозапис припинявся лише під час складення протоколу про адміністративне правопорушення (з 21:33 до 21:44) у зв`язку з технічними проблемами, про що було повідомлено працівником поліції, що не є істотним порушенням, не виключає належність і допустимість даного доказу і не спростовує встановлених обставин справи.

Як свідчить відеозапис, ОСОБА_1 відмовився від вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, не зважаючи на те, що йому були роз`яснені наслідки такої відмови. За встановлених обставин, доводи апеляційної скарги щодо обов`язку працівників поліції доставити його до медичного закладу є безпідставними. Також є помилковими посилання ОСОБА_1 на необхідність складання відносно нього протоколу за фактом злісної непокори у виконанні законної вимоги працівників поліції. У даному випадку дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відеозаписом також підтверджено, що водія було відсторонено від керування транспортним засобом шляхом заборони подальшого руху. При цьому, законодавством не передбачено обов`язкового складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу під час відсторонення особи від керування транспортним засобом.

Наявність в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не спростовує винуватості ОСОБА_1 , який відмовився від огляду на стан сп`яніння і така відмова була беззаперечною.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про визнання недопустимими доказами відеозапису та направлення до закладу охорони здоров`я, як і винесення у справі окремої ухвали.

Інші доводи апеляційної скарги та пояснення захисника в судовому засіданні не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280,283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Червоноармійського районного суду Житомирської області від 27 травня 2024 року, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич