ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 рокуСправа № 495/8413/24
Номер провадження 3/495/3110/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс),

встановила:

09.09.2024 до суду надійшли вищезазначені адміністративні матеріали.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 579089 від 07.09.2024 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 07.09.2024 о 01:46 год. в Білгород-Дністровському районі, с. Старокозаче, по вулиці Буденого керував автомобілем ВАЗ д/н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, характерний запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичній установі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) повторно протягом року, за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 130 Кодексу.

У судові засідання 23.09.2024, 29.10.2024, 05.12.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений під час оформлення протоколу, що засвідчив власним підписом, та шляхом направлення судової повітки, про поважність причин неявки, відкладення судового розгляду суду не заявив.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , який не прибув на судові виклики.

Відповідальність за ч.2 ст. 130 Кодексу настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують 'їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторно протягом одного року.

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи: протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 579089 від 07.09.2024; рапортом; поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідкою, яка видана начальником сектору АП майором поліції Зарембою Н. Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про повторність протягом року вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу.

Відповідно до санкції ч.2 ст. 130 Кодексу за зазначене правопорушення передбачене відповідальність у вигляді штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно із довідкою, виданою начальником сектору АП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Зарембою Н., за відомостями ІПНП «Цунамі» ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 06.03.2021.

Зазначені вище докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином у суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повторно протягом року.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами; суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу, щодо позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю зазначено, що якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк.

Постановою Саратського районного суду Одесткої області від 20.03.2024 у справі № 513/73/24 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вищезазначена постанова набрала законної сили 01.04.2024 року, а отже при накладенні стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом у суд враховує незакінчений термін з попереднього покарання.

Керуючись правилами частини третьої статті 30 Кодексу, враховуючи, що за постановою Саратського районного суду від 20.03.2024, у справі № 513/73/24 невідбута ОСОБА_1 частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом складає 4 місяців (з урахуванням терміну набрання постановою законної сили), суд остаточно визначає ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки 4 місяців (до трьох років позбавлення права керування транспортними засобами за даною постановою приєднує невідбуту частину стягнення за постановою суду від 20.03.2024 у справі №513/73/24).

На підставі статті 40-1 Кодексу, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 27,30, 33-35, 36, 130, 126, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн (тридцять чотири тисячі грн) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 (три) роки і 4 (чотири) місяці без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу (частина, перша статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення). У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу (стаття 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення), і Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ю.Ф. Волкова