ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4749/23 Номер провадження 33/814/768/24Головуючий у 1-й інстанції ФАДЄЄВА С. О. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О., вирішуючи питання про прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1

на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 січня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 січня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови та скасувати її, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана через суд першої інстанції 14 травня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст.294 КУпАП. В апеляційній скарзі порушується питання про поновлення вказаного строку. Так, апелянт обґрунтовує неможливість вчасного оскарження постанови суду першої інстанції тим що про існування оскаржуваної постанови дізнався наприкінці квітня 2024 року від судового виконавця.

Дослідивши матеріали провадження, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.294 КпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні під час винесення постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 січня 2024 року та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не отримав, оскільки конверт повернувся до місцевого суду, та як причину повернення зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Разом з тим, ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи 30 квітня 2024 року, та власноруч зазначив, що «з матеріалами справи ознайомився, фото копію зняв».

Враховуючи, що ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи 30 квітня 2024 року то встановлений ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови суду закінчився 10 травня 2024 року (п`ятниця, робочий день).

Однак, згідно вхідного штемпеля Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу через місцевий суд, який виніс оскаржувану постанову, саме 14 травня 2024 року, тобто з пропуском встановленого ч.2 ст.294 КУпАП строку, одночасно із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду. Проте в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржником не наведено поважних причин пропуску строку.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

З огляду на наведене, вважаю, що ОСОБА_1 необхідно відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 січня 2024 року та на підставі ч.2 ст.294 КУпАП повернути апеляційну скаргу.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 січня 2024 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути як таку, що подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.О. Панченко