Постанова

Іменем України

13 червня 2024 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О. В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 2 Чугуївського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 014734 від 11.05.2024, складеного інспектором СРПП відділу поліції № 2 Чугуївського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області ст. лейтенантом поліції Вельможним Д.М., ОСОБА_1 ставиться в вину вчинення адміністративного правопорушення за наступних обставин:

11.05.2024, о 20 год 33 хв, по вул. Спортивній, 5 в м. Зміїв Чугуївського району Харківської області, керував власним автомобілем Mitsubishi Colt, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Drager Alkotest 6820 та від медичного огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 786489 від 11.05.2024, складеного інспектором СРПП відділу поліції № 2 Чугуївського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області ст. лейтенантом поліції Малишко В.О., ОСОБА_1 ставиться в вину вчинення адміністративного правопорушення за наступних обставин:

11.05.2024, о 20 год 33 хв, по вул. Спортивній, 5 в м. Зміїв Чугуївського району Харківської області, керуючи власним автомобілем Mitsubishi Colt, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав законні вимоги про зупинку транспортного засобу, поданого за допомогою увімкненого проблискового маячка синьогго та червоного кольорів, спеціального звукового сигналу та гучномовного пристрою, та продовжив рух по вул. Спортивній в м. Зміїв, внаслідок чого був переслідуваний на службовому автомобілі Renault Duster,реєстраційнйи номер 2320, після чого зупинився по вул. Спортивній, 5 в м. Зміїв, чим порушив п. п. 3,2, 2.9 (б,в), 2.4 Правил дорожнього руху України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

06.06.2024 р. до суду надійшло клопотання захисника Гетьман О.М. про закриття провадження у справі, та письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких також просив провадження у справі закрити.

13.06.2024 р. від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначив про те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся. Однак він як особа, яка примає участь у бойових діях, вкрай негативно сприйняв слова поліцейського про те, що в Змієві війни немає, а тому з метою уникнення конфлікту пішов додому.

Ознайомившись з матеріалами дійшов наступного.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2, 3 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 014734, складеного інспектором СРПП ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ст. лейтенантом поліції Вельможним Д.М., 11.05.2024, о 20 год 33 хв, по вул. Спортивній, 5 в м. Зміїв Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_1 керував власним автомобілем Mitsubishi Colt, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Drager Alkotest 6820 та від медичного огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я відмовився Водій порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджений наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затверджений Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджений наказом МВС України №1395 від 07.11.2015).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Разом з тим, працівниками поліції не було проінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, на диску маються файли JPG101Кб, JPG101 Кб, JPG167 Кб, які не відкриваються; відеозапис 1, 2, 3 з 08:59 до 09:01 від 13.05.2024 р. без звуку.

Відеозапис від 11.05.2024 р. з 20:30:28 до 20:35:05, де о 20:30:62 автомобіль зупинився, о 20:35:05 вийшов з під`їзду, о 20:33 керував транспортним засобом, о 20:30:52 зупинився.

На іншому відеозапису о 20:51 зупинився (00018_000000VID18F), о 20:32 працівники поліції пропонують пройти огляд на місці зупинки або в Зміївській ЦРЛ. При чому, не пропонують як того вимагають п. 5 Інструкції: перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Не дочекавшись волевиявлення водія ОСОБА_1 , де з відеозапису вбачається що він говорить: "Щас я" (о 20 год 32 хв), а одразу поліцейський запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у Зміївській ЦРЛ із зазначенням адреси медичного закладу.

З 20:32 до 20:33:54 поліцейські повернули ОСОБА_1 водійське посвідчення та інші документи, які перевірили.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 014734 від 11.05.2024 р. зазначено, що ОСОБА_1 рухався о 20 год 33 хв. Направлення на огляд водія складено о 20 год 33 хв 11.04.2024 р., в якому зафіксовано відмову водія від проходження огляду. Однак як вбачається з відеозапису, доданого до протоколу вбачається, що о 20:32 працівники поліції пропонують пройти огляд на місці зупинки за допомогою доагера або в Зміївській ЦРЛ.

Тобто, не співпадають обставини, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, та обставини, зафіксовані на відеозапису.

Приводом для зупинки водія ОСОБА_1 стало ймовірне порушення ним правил дорожнього руху України в частині невиконання ПДР України: невикористання світловим показчиком повороту при початку руху.

Однак до протоколу не додано доказів про накладення стягнення на водія за вказаним фактом.

Щодо виявлених ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 014734 від 11.05.2024 у вигляді порушення мови, то однозначно ця ознака, викликана вживанням алкоголю, не може бути єдиною причиною, так як згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1597 від 19.07.2023 р. ОСОБА_1 отримав акубаротравму під час виконання бойових завдань, будучи військовслужбовцем НГУ в/ч НОМЕР_2 .

Щодо запаху алкоголю, то свідок ОСОБА_2 , який того дня та часу перебував в якості пасажира в автомобіл ОСОБА_1 пояснив, що оскільки він був у стані сильного алкогольного сп`яніння, то ОСОБА_1 , як його товариш, запропонував підвезти його додому. Стан сп`яніння ОСОБА_3 зафіксовано і на відеозапису 00018_000000VID18F.

До адміністративного матеріалу долучено диск з трьома різними записами, що спростовують факт безперервності відеозапису.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Ураховуючи наведене, суд доходить висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять достовірних доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, зокрема, порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 786489 від 11.05.2024, о 20 год 33 хв, по вул. Спортивній, 5 в м. Зміїв Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_1 керуючи власним автомобілем Mitsubishi Colt, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виконав аконні вимоги про зупинку транспортного засобу, поданого за допомогою увімкненого проблискового маячка синьогго та червоного кольорів, спеціального звукового сигналу та гучномовного пристрою, та продовжив рух по вул. Спортивній в м. Зміїв, внаслідок чого був переслідуваний на службовому автомобілі Renault Duster,реєстраційнйи номер 2320, після чого зупинився по вул. Спортивній, 5 в м. Зміїв, чим порушив вимоги п. п. 3.2, 8.9 (б,в), 2.4 Правил доложнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до п.п. б, в п. 8 Правил дорожнього руху України, вимоги про зупинку транспортного засобу подаються поліцейським з допомогою ввімкнутого проблискового маячка синього і червоного або тільки червоного кольору і (чи) спеціальногго звукового сигналу гучномовного пристрою.

Вказані приписи ухгоджуються із п. 2.4 Правил дорожнього руху України, згідно якого на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 3.2 Правил дорожнього руху України, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар.

Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

Як вбачається із єдиного доказу, наданого на обгрунтування винуватості ОСОБА_1 , а саме, на відеозапису (00018_000000VID18F) о 29:51:31 була вимога поліцейського про зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . З цього ж запису вбачається, що вказаний автомобіль зупинився о 20:29:51, тобто через 20 секунд після висунення вимоги поліцейського про зупинку.

Враховуючи приписи п. 3.2 Правил дорожнього рузу Україні, які інкримінуються ОСОБА_1 як порушення вимог ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, то водію ОСОБА_1 ставиться в вину чи то створення перешкод для руху транспортного засобу з увімкнем синім проблисковим маячком чи то невиконання вимог поліцейського про зупинку.

Враховуючи, що вимоги ПДР України покладають на водія обов`язок зупинитись із дотриманням правил дорожнього руху та зважаючи на те, що водій ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб через 20 секунд та надав для перевірки документи працівнику поліції, які були йому повернуті о 20:33:45, то він виконав вимоги, передбачені п. п. 8 (б, в) та п. 2.4. Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП в ході судового розгляду не встановлено.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому для правової процедури необхідне встановлення критеріїв належності, тобто послідовності етапів, стадій вчинення окремих юридично значущих дій, дотримання формально закріпленого порядку здійснення відповідного виду юридичної діяльності.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 5-р/2019, Конституція України містить низку фундаментальних положень щодо здійснення державної влади, передбачених статтями 3, 5, 6, 8, 19 Основного Закону. Названі конституційні приписи перебувають у взаємозв`язку, відображають фундаментальне положення конституціоналізму щодо необхідності обмеження державної влади з метою забезпечення прав і свобод людини та зобов`язують наділених державною владою суб`єктів діяти виключно відповідно до усталених Конституцією України цілей їх утворення.

Тому, коли йдеться про вчинення дискреції суб`єктом владних повноважень, такі суб`єкти зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Як вказано у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 826/16495/17, потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. У цьому контексті закон, яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції. Зокрема, Верховний Суд зазначив, що не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади. Отже, закон повинен вказати на обсяг будь-якої такої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, щоб особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій.

Таким чином, повноваження на здійснення дискреції для органу, по суті, дуже часто перетворюється на свавілля, потребує унормованого визначення правової процедури ним самим.

У постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 826/13000/18 зазначено, що правова процедура (fairprocedure справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Правова процедура встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

Верховний Суд у цій постанові також вказав, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права.

Принцип легітимних очікувань виражає ідею, що органи публічної влади повинні додержуватися не лише приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених очікувань. Згідно з доктриною легітимних очікувань, йдеться в пункті 61 коментаря до документа Венеційської комісії «Мірило правовладдя», ті, хто чинить добросовісно на підставі права, яким воно є, не повинні відчувати краху надій щодо своїх легітимних очікувань.

В умовах існування української демократичної держави «правова процедура» насамперед важлива для осіб, які прагнуть відчувати відповідальність за ухвалені державою рішення і мати впевненість у тому, що органи влади будуть дотримуватися принципу верховенства права, та очікують справедливого ставлення до людини, поваги до її гідності з боку держави.

Важливі процедурні рішення, як правило, апелюють до самої природи влади чи її органів. Певний орган влади лише тоді має змогу наставляти свою владу громадянам, коли вони вірять, що влада спрямовує свою діяльність на досягнення важливих соціальних цілей, тобто вона повинна мати громадське раціональне визнання. Останнє можливо тоді, коли буде дотримано «правової процедури» в діях органів публічної влади чи суб`єктів владних повноважень, та гарантуватиметься справедливе ставлення до неї, захист її законних інтересів, що загалом становить сутність легітимності дій влади та забезпечує довіру (public trust) до неї.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративої відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: