ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М., розглянувши провадження у справі про порушення митних правил щодо громадянина Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Молдови, Флорешський р-н, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за участі (в режимі відеоконференції) захисника Ільїчова С.Д. та представника митниці Білобрицького С.Г., за апеляційною скаргою захисника Ільїчова С.Д. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2024 року -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови районного суду, 17.05.2021 року громадянин Молдови ОСОБА_1 тимчасово ввіз на митну територію України, через пункт пропуску «Сокиряни-Окниця» митного поста «Кельменці» Буковинської митниці, транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN GOLF 5», реєстраційний номерний знак Молдови НОМЕР_1 з VIN код № НОМЕР_2 в термін до одного року, тобто до 17.05.2022 року, та станом на 19.09.2024 рік, перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України цього транспортного засобу більше ніж на тридцять діб, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст. 481 МК України.

На таке судове рішення захисник Ільїчов С.Д. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій не погоджується із прийнятим рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Захисник звертає увагу на вимоги ч.1 ст. 460 МК України, згідно якої вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 481 МК України внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності.

ЄУНСС: 725/10181/24 Головуючий у І інстанції: Нестеренко Є.В.

НП: 33/822/730/24 Доповідач: Струбіцька О.М.

Стверджує, що поза належною увагою районного суду залишено пояснення ОСОБА_1 , щодо наявності об`єктивних перешкод, які не давали можливості вивезти автомобіль з території України в законодавчо визначені строки.

Зокрема, ОСОБА_1 пояснював, що є громадянином Республіки Молдова, 17.05.2021 року за сімейними обставинами заїхав на територію України, під час руху в м. Київ його транспортний засіб зламався та був доставлений на СТО де було встановлено, що автомобіль потребує капітального ремонту. У зв`язку із обмеженнями спричиненими коронавірусом, а також перебуванням майстра СТО на лікуванні, ремонті роботи були закінчені тільки 21.02.2022 року. В подальшому автомобіль забрати не зміг, через введення на території України воєнного стану.

Зазначає, що на підтвердження зазначених обставин до районного суду було надано відповідні письмові докази, які залишились без належної правової оцінки.

Вказує, що ОСОБА_1 є особою із інвалідністю другою групи та відноситься до пільгової категорії людей, а тому районний суд безпідставно стягнув із нього судовий збір.

Просить скасувати оскаржувану постанову районного суду та закрити провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.

Також, просить поновити строк на апеляційне оскарження, у зв`язку із тим, що про існування оскаржуваного рішення захиснику стало відомо 25.11.2024 року.

Заслухавши думку захисника Ільїчова С.Д., який підтримав подану апеляційну скаргу, а у разі встановлення винуватості ОСОБА_1 просив змінити накладене стягнення із штрафу на конфіскація транспортного засобу, думку представника митниці Білобрицького С.Г., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за клопотанням особи, яка подає апеляційну скаргу, може бути поновлений.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова районного суду було винесена 21 листопада 2024 року, останнім днем строку на апеляційне оскарження, з урахування вихідних днів, є 02 грудня 2024 року.

Апеляційна скарга було подана захисником Ільїчовим С.Д. через систему «Електронний суд» 02 грудня 2024 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, захисник Ільїчов С.Д. подав апеляційну скаргу у визначені законом процесуальні строки, а тому підстав для поновлення строку, який не був пропущений - немає.

Перевірюючи доводи апеляційної скарг ОСОБА_3 щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чим винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог районний суд при винесенні оскаржуваної постанови дотримався частково.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0812/40800/24 від 19 вересня 2024 року вбачається, що 19.09.2024 року о 21 год. 38 хв. в зону митного контролю автомобільного пункту пропуску «Россошани-Брічень» митного поста «Кельменці», Чернівецької митниці, прибув легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF 5» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина Молдови ОСОБА_1 , який слідував з України в Молдову.

За результатами здійснення митних процедур системою АСАУР ПІК «Інспектор» було згенеровано обов`язкові митні формальності, внаслідок чого встановлено, що 17.05.2021 року громадянин Молдови ОСОБА_1 тимчасово ввіз на митну територію України, через пункт пропуску «Сокиряни-Окниця» митного поста «Кельменці» Буковинської митниці, транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN GOLF 5», реєстраційний номерний знак Молдови НОМЕР_1 з VIN код № НОМЕР_2 в термін до одного року, тобто до 17.05.2022 року.

Таким чином, громадянин Молдови ОСОБА_1 , станом на 19.09.2024 рік, перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу особистого користування автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF 5», реєстраційний номерний знак Молдови НОМЕР_1 з VIN код № НОМЕР_2 , більше ніж на тридцять діб, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст. 481 МК України (а.с.1-4).

Відповідно до ч.6 ст.481 МК України відповідальність особи настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Вимогами ч. 1 ст. 380 МК України передбачено, що «Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Оскаржуваною постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.6 ст. 481 МК України з наведенням відповідних мотивів.

Апеляційний суд погоджується із прийнятим рішення, оскільки вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України підтверджується доказами, які було ретельно досліджено районним судом та яким надана вірна юридична оцінка.

Вини ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про порушення митних правил № 0812/40800/24 від 19.09.2024 року, який складений компетентним органом в межах наданих повноважень, в протоколі чітко викладено суть правопорушення, на момент складання протоколу ОСОБА_1 зауважень щодо протоколу не мав (а.с. 1-4).

Згідно витягу із обліку транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення станом на 20.09.2024 року вбачається, що автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF 5», реєстраційний номерний знак Молдови НОМЕР_1 в`їхав на територію України 17.05.2021 року під керування ОСОБА_2 та станом на 20.09.2024 року відомостей про виїзд цього автомобіля немає (а.с.6).

Згідно наданих письмових пояснень ОСОБА_1 показав, що дійсно ввіз 17.05.2021 року транспортний засіб «VOLKSWAGEN GOLF 5», н.з. НОМЕР_1 на територію України та у визначений законом строк не вивіз це авто через поломку, в подальшому не зміг вивезти через коронавірус та воєнний стан (а.с.9-11).

Аналіз зазначених доказів, на думку апеляційного суду, переконливо свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Будь-яких підстав не довіряти вищенаведеним доказам апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, об`єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю у своїй сукупності відтворюють обставини вчиненого правопорушення.

При цьому, сторона захисту не оспорює факту ввезення 17.05.2021 року ОСОБА_1 на територію України автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF 5», н.з. НОМЕР_1 , та подальшого не вивезення цього транспортного засобу у законодавчо встановлені строки.

Однак апелянт посилається на обставини непереборної сили, що позбавили можливості ОСОБА_1 виконати взяті на себе обов`язки щодо вивезення автомобіля, що у відповідності до ч.1 ст. 460 МК України не має наслідком притягнення особи до відповідальності.

Такі доводи апелянта є необґрунтованими виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

У свою чергу, здійснення митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими відповідно до МК України регулюється також Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, що затверджений наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).

З аналізу вказаних норм вбачається, що у разі наявності обставин непереборної сили, що зумовило неможливість вивезення автомобіля за межі митної території України, власник або інша уповноважена ним особа повинна повідомити про це митний орган у встановленому законом порядку. У такому випадку відповідальність за ч.6 ст.481 МК України виключається.

Із наявних матеріалів справи та доводів апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не звертався із заявою про продовження строку ввезення автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF 5», реєстраційний номерний знак Молдови НОМЕР_1 з VIN код № НОМЕР_2 та не повідомляв митний орган про обставини непереборної сили, які завадили йому виконати взяті на себе обов`язки по вивезенню транспортного засобу.

Як зазначено у саму протоколі про ПМП, на момент перетину митного кордону жодних підтверджуючих документів про наявність фактів аварії, дій обставин непереборної сили, або протиправних дій третіх осіб, що виключають адміністративну відповідальність за ч. 6 ст. 481 МКУ громадянином Молдови ОСОБА_1 митним органам не надано.

А тому, посилання апелянта на наявність обставин непереборної сили за умови не звернення до митного органу із відповідною заявою, не може бути підставою для закриття провадження у справі.

При цьому, доводи апеляційної скарги захисника Ільїчова С.Д. про безпідставність стягнення з ОСОБА_1 судового збору, а також зазначене ним під час апеляційного розгляду прохання змінити стягнення у виді штрафу на конфіскацію транспортного засобу є слушними.

Під час апеляційного розгляду захисник Ільїчов С.Д. вказав, що адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 000 грн. є непомірним для ОСОБА_1 , оскільки він не працевлаштований, є пенсіонером по інвалідності та має ряд захворювань.

Санкція ч.6 ст.481 МК України передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

У відповідності до ст.23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням наведених захисником доводів, апеляційний суд вважає, що постанову районного суду в частині призначення стягнення ОСОБА_1 слід змінити, та накласти на нього адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України у виді конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у проваджені по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.

Згідно ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з винної особи стягується судовий збір у розмірі 0,003 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди 1-ї та 2-ї груп.

Як установлено апеляційним судом, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується наданими захисником документами.

Ураховуючи викладене, постанова суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. підлягає зміні зі звільненням останнього від його сплати.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Ільїчова С.Д. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.6 ст. 481 МК України - змінити.

Визнати винним ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN GOLF 5», реєстраційний номерний знак Молдови НОМЕР_1 з VIN код № НОМЕР_2 .

Звільнити ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

13.12.2024 року

(дата засвідчення копії)