Єд. унік. № 243/2972/24
Провадження № 3/243/1715/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2024 року

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В. розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янськ, не працюючої, який мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.3 ст. 156 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 368777 від 12.04.2024 року вбачається, що 12.04.2024 о 12-30 год., за адресою: м. Миколаївка, вул. Енергетиків, 21а, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_1 , здійснила продаж 4 ЖБ пляшок пива «Львівське», об`ємом 0,5л, вміст спирту 4,3%, чим порушила п.1 наказу командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 16од від 09.07.2022 року, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст.156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час та дату судового розгляду шляхом телефонограми, причини неявки суду не повідомила, з заявами про відкладення судового розгляду не зверталася.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи, що ОСОБА_1 достовірно була обізнана про знаходження в суді справи про адміністративне правопорушення і повинна була проявляти зацікавленість у результатах її розгляду, однак до суду не з`явилася, зацікавленості про стан справи не виявила, тому суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП та не порушує гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 368777 від 12.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину, здійснила продаж алкогольних напоїв з рук.

Будь яких відомостей та належних доказів, що ОСОБА_1 є ФОП та здійснює свою підприємницьку діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », або доказів того, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю алкоголем, який є її власністю, матеріали справи не містять, навпаки, аналіз доказів надає можливість припустити, що ОСОБА_1 є продавцем в даному магазині.

Крім того, з письмових пояснень самого покупця ОСОБА_2 також вбачається, що він придбав пиво саме у продавчині магазину «Алмаз».

Огляд та виїмка продукції, також була здійснена з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується протоколом огляду речей від 12.04.2024 року.

Суддя зазначає, що аналіз правового змісту та значення частини 2 та частини 3 ст.156 КУпАП дозволяє зробити висновок, що законодавець за суб`єктним складом розділив ці види правопорушень, а саме за третьою частиною до адміністративної відповідальності притягуються суб`єкти господарської діяльності, які наділені законом спеціальними, властивими йому ознаками, в той час як за другою частиною цієї статті притягуються працівники підприємства.

Слід зазначити, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, полягає у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима, а особа яка здійснює торгівлю, тобто є суб`єктом цього правопорушення, має отримувати від торгівлі дохід та виручку.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, може бути лише суб`єкт господарювання, а продавець може бути лише суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП, як працівник приватного підприємства, яке є організаційно-правовою формою юридичної особи, що діє на основі приватної власності однієї чи кількох фізичних або ж юридичних осіб з використанням найманої праці чи без такого.

У зв`язку з вище встановленими фактичними обставинами суд виснує, що ОСОБА_1 в розумінні диспозиції ч.3 ст.156 КУпАП не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суддя не має права самостійно змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішення ЄСПЛ "Надточій проти України" (рішення від 15.05.2008 року, заява N 7460/03) зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути поза розумним сумнівом доведена достатніми доказами, які встановлюють об`єктивну істину у справі.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що в судовому засіданні не було встановлено та підтверджено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 156, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені, згідно протоколу огляду речей від 12.04.2024 року, 7 літрів спиртовмісної рідини, 5,5 літра алкогольного пива та 0,5 літра слабоалкогольних напої, які зберігаються відповідно до квитанції № 3219/205/04-2024, порядковий номер 335 у ВП № 4 Краматорського РУП Головного управління Національної поліції в Донецькій області, після набуття постановою законної сили - повернути власнику.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Д.В. Воронков