Справа № 674/1392/23
Провадження № 3/674/7/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікова Ю.Е., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №2 Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адмістративне правопорушення, ОСОБА_1 , 18 серпня 2023 року о 22 год. 03 хв., в м.Дунаївці біля будинку,25 по вул. МТС передав право керування транспортного засобу OPEL ASTRA, НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення кординації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці, чим порушив п.2.9г Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

Захисник Наталюк Н.М. подав письмове заперечення, в якому просить закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керувані транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, для настання відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП необхідна наявність у сукупності всіх елементів складу адміністративного правопорушення: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом, того, що ця особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння; добровільне, з власної волі передання керування транспортним засобом. В матеріалах справи відсутні будь - які докази, які б підтверджували факт обізнаності ОСОБА_1 про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння при передачі їй для керування транспортного засобу, що виключає наявність в його діянні суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При складані протоколу про адміністративне правопорушення в письмових поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що йому не відомо було, що ОСОБА_2 коли сідала за кермо автомобіля перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Так, об`єктивна сторона зазначеного складу правопорушення полягає, зокрема, і в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 г Правил Дорожнього Руху України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані. В протоколі працівник поліції зазначив лише те, що « ОСОБА_1 передав транспортний засіб водію ОСОБА_2 , яка знаходилася з ознаками алкогольного сп`яніння», а не у стані алкогольного сп`яніння, як передбачено диспозицією ч. 1 сі. 130 КУпАП. Крім того, матеріали справи не містять акту огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння та/чи направлення її на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що є свідченням порушення складання адміністративних матеріалів. Тобто, з вказаного слідує, що факт алкогольного сп`яніння особи, якій було передано управління транспортного засобу ( ОСОБА_2 ) працівниками поліції не було встановлено. Таким, чином факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є недоведеним.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до положення ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як зазначено вст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, об`єктивна сторона зазначеного складу правопорушення полягає, зокрема, і в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є особа, яка передала право керування транспортним засобом.

Відповідно до п.2.9 (г) водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями), відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 передав керування транспортного засобу транспортного засобу OPEL ASTRA, НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення кординації рухів, поведінка,яка не відповідає обстановці.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2023 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР, тобто за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, ні дана постанова суду, ні інші наявні у справі докази не підтверджують факту перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, диспозицією ч.1 ст.130 КУпаП не передбачено відповідальності за передачу керування транспортним засобом особі, яка відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, де зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

В ході судового розгляду не встановлено жодних об`єктивних та достовірних доказів про те, що ОСОБА_1 передав керування транспортного засобу ОСОБА_2 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст.130, 221,283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Ю. Е. Шафікова