ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7495/24Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 33/817/440/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 122-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Леха М.Ю.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Леха М.Ю. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 3 (три) місяці.

Як визнав суд, 28 березня 2024 року о 09 год. 32 хв. в м. Тернопіль по вул. С. Крушельницької, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ FORD FUSION д.н.з. на вимогу поліцейського з увімкненими синім та червоним проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом не зупинявся та продовжував рух по вул. Замкова, Руська, Мазепи, Бережанська м. Тернопіль, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вважає частково помилковою та недостатньо обґрунтованою, винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставин справи, такою, що підлягає зміні.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що частина доказів, які суд поклав у винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є недопустимими, а частина неналежними, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП складено лише о 12:54 год., хоча до цього ОСОБА_1 було затримано на 3 години; з протоколом одразу після його складання ОСОБА_1 не було ознайомлено належним чином, не надано йому можливості надати пояснення та скористатись іншими правами;

- фото та відео матеріали, які знаходяться на диску, долученого до матеріалів справи, не містять жодних обставин, які б стосувались суті правопорушення, а саме ігнорування водієм вимог працівників поліції зупинити транспортний засіб;

- документи щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння;

- постанови БАБ 124024, 124023;

- додані до справи протоколи про адміністративні правопорушення ААД 710608, ААД 710609 не стосуються адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122-2 КУпАП, оскільки судом по них не прийнято жодних рішень та не винесено постанов;

- рапорти працівників поліції, оскільки такі є внутрішнім службовим документом, а тому в контексті положень ст.251 КУпАП не можуть бути доказом по даній справі;

- пояснення свідка ОСОБА_2 отримані під впливом і тиску та погроз від працівників поліції.

Вважає, що при обрані виду адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суддя не врахував в повній мірі обставин справи, від яких залежить визначення виду стягнення, що потягло за собою необґрунтоване призначення більш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Апелянт переконаний, що судом при призначенні міри покарання ОСОБА_1 при наявності альтернативного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.122-2 КУпАП призначено стягнення, яке не відповідає ст. 22,33 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є надто суворим.

Водночас, враховуючи визнання ОСОБА_1 вини у судовому засіданні, сторона захисту просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 змінити, а саме: в мотивувальній частині рішення вилучити з тексту неналежні та недопустимі докази, наведені судом на підтвердження вини ОСОБА_1 ; змінити в частині накладення адміністративного стягнення та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Леха М.Ю., які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просять змінити постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2024 р.; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Частиною першою статті 122 2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні достатніх і достовірних доказів, яким дана правильна юридична оцінка.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №709942 від 28 березня 2024 року, 28 березня 2024 року о 09 год. 32 хв. в м. Тернопіль по вул. С. Крушельницької, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ FORD FUSION д.н.з. на вимогу поліцейського з увімкненими синім та червоним проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом не зупинявся та продовжував рух по вул. Замкова, Руська, Мазепи, Бережанська м. Тернопіль, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Так, приписами ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.4 Правил дорожнього руху за обставин, викладених у постанові суду, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: відомостями зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №709942 від 28 березня 2024 року; відеозаписами з місця події №477325,472411; копією протоколу АЗ №135737 про адміністративне затримання від 28 березня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 28 березня 2024 року; роздруківкою з технічного приладу Drager Alcotest 6820 ARHJ-0251; актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 1745 083 23 від 02 листопада 2023 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 28 березня 2024 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №218 від 28 березня 2024 року; результатом токсикологічного дослідження №418 від 28 березня 2024 року; копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28 березня 2024 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №124024 від 28 березня 2024 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №124023 від 28 березня 2024 року; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №710608 від 28 березня 2024 року; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №710609 від 28 березня 2024 року; витягом з ІПНП України від 29 березня 2024 року електронного рапорту; рапортом старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Тернопільській області ДПП Прокопіва О. від 28 березня 2024 року.

Твердження апелянта про неналежність та недопустимість доказів у даній справі, як про це зазначає сторона захисту в апеляційній скарзі, є голослівними та нічим не обґрунтованими, а тому відхиляються апеляційним судом. Кожен з цих доказів узгоджується з приписами ст.251 КУпАП і оцінений судом у відповідності до вимог ст.252 КУпАП.

Так, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються: пояснення ОСОБА_2 , рапортами працівників поліції, відеозапис з бодікамери поліцейського та камер зовнішнього спостереження, які є доказами в розумінні вимог ст.251 КУпАП.

Посилаючись в апеляційній скарзі на те, що указані пояснення ОСОБА_2 надані під тиском працівників патрульної поліції, апелянтом не надано жодного доказу на підтвердження таких обставин, зокрема і того, що він звертався зі скаргою на такі дії працівників патрульної поліції.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про неналежність та недопустимість в даному провадженні як доказу відеозапису з камер спостереження АГЗС Підгородне, оскільки даний відеозапис підтверджує обставини адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі, які зафіксовані на відеозаписі з камери поліцейського, та викладені в поясненнях свідка ОСОБА_2 . Вважати, що ці записи отримані не процесуальним шляхом підстав не має.

Також суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.

Отже, ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи, об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність вказаних доказів у справі, приходжу до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , які полягають у невиконанні водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу є порушенням п. п.2.4 Правил дорожнього руху та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Таким чином, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.122-2 КУпАП, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених суддею першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст. 33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 122-2 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 3 (три) місяці.

На думку апеляційного суду таке стягнення накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП, тому суддя апеляційного суду доводи апеляційної скарги щодо суворості покарання вважає непереконливими.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Леха М.Ю. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя