Справа № 163/390/24 Провадження №33/802/423/24 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., з участю секретаря судового засідання - Старенько Л. М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Зуба В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 09 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 09 травня 2024 року провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ст.173 КпАП України щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Крім того вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст.185, ч.1 ст.185-10 КпАП України, і на підставі ч.2 ст.36 КпАП України накладено на нього стягнення у виді адміністративного арешту на строк 7 (сім) діб.

Вказаною постановою місцевого суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, близько 10:00 години 16 лютого 2024 року, перебуваючи в селі Рівне по вулиці Шкільній вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків: відмовлявся припинити виражатися в сторону працівників поліції та військових нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КпАП України.

Він же, близько 17:20 години 21 лютого 2024 року, перебуваючи за 300 м від населеного пункту Старовойтово вчинив злісну непокору законним вимогам військовослужбовця ДПС України при виконанні ними службових обов`язків: відмовлявся на неодноразові вимоги пред`явити документи, що посвідчують особу, нецензурно, з явною зневагою, висловлювався в сторону прикордонного наряду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-10 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, ОСОБА_1 вказує, що не згідний з постановою в частині визнання винуватості у вчиненні правопорушень, передбачених ст.185, ч.1 ст.185-10 КпАП України. Зазначає, що матеріали справи складені неправильно, не містять доказів його винуватості за цими статтями, оскільки він не чинив злісну непокору законному розпорядженню як поліцейського, так і працівника ДПС України. Просить постанову в частині притягнення його до відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.185, ч.1 ст.185-10 КпАП України, скасувати, а провадження в цій частині закрити згідно п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, які просили постанову місцевого суду скасувати, провадження по справі закрити, приходжу до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.185, ч.1 ст.185-10 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КпАП України.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданих адміністративних правопорушень, за обставин зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАВ №759570, серії ЗхРУ №288094;

- рапортами старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області;

- листом начальника слідчого відділення відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області №805/51/1/03-2024 від 16.02.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

-рапортом ДОП СПД №1(сел Турійськ), рапортами військовослужбовців в/ч НОМЕР_2 від 16.02.2024, рапортом поліцеського ВП №1 (м.Любомль);

- протоколом про адміністративне затримання №016824;

- протоколом про адміністративне затримання від 21.02.2024, рапортом ІПС ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 21.02.2024 року;

- рапортом начальника кінологічної групи ВІПС " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від 21.02.2024 року;

- витягом з ІКС ІПНП;

- відеозаписом з боді-камер працівників поліції.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.185, ч.1 ст.185-10 КпАП України. Оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчиненні правопорушення, передбачені ст.185, ч.1 ст.185-10 КпАП України, шляхом закриття провадження у справі.

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 09 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя