Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2868/24
Провадження № 3/945/1670/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.12.2024 о 20 год 00 хв перебуваючи в громадському місці, а саме біля будинку 2 по вул. Жовтневій в с. Зелений Яр Миколаївського району, Миколаївської області висловлювався грубою нецензурною лайкою, бігав по вулиці з палкою, погрожував фізичною розправою в сторону ОСОБА_2 , внаслідок чого порушив громадський порядом та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Обставини даного адміністративного правопорушення встановлені працівниками правоохоронних органів 07.12.2024, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №339350.

В судовому засіданні ОСОБА_1 спочатку частково визнавав свою вину, та вказав, що конфлікт виник з братом ОСОБА_2 і потім був з ним узгоджений. В подальшому по фактичним подіям, що стались 07.12.2024 вказав, що винен. Була така ситуація.

Перевіривши докази, які слугували складенню протоколу, суддя приходить до такого переконання.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей порушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Реалізація принципу індивідуалізації адміністративної відповідальності тісно пов`язана із інститутом звільнення від неї. Адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або «штрафна»), полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

Як зазначено в частинах 1 та 2статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 173 КУпАП передбачено, що дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Надісланий на розгляд протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тому є доказом у розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного діяння, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується копією рапорту від 07.12.2024, заявою ОСОБА_2 від 07.12.2024, поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 .

Так, згідно з рапортом 07.12.2024 о 20:11 до ЧЧ ВП № 5 надійшло повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_2 про те, що 07.12.2024 о 20:11 за адресою Миколаївський район, с. Зелений Яр, вулиця Вишнева, чоловік, який проживає в будинку на повороті бігав з битою по селу, погрожував. Просили направити наряд поліції (а.с.2).

ОСОБА_2 звернулась із заявою до відділення № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з проханням провести профілактичну бесіду з ОСОБА_1 , з яким в неї відбувався конфлікт на ґрунті неприязних відносин.

В своїх поясненнях від 07.12.2024 ОСОБА_2 пояснила, що 07.12.2024 вона перебувала біля магазину, який розташований в центрі села Зелений Яр. Прийшов місцевий мешканець ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та почав з нею конфліктувати, а саме висловлюватись в її адресу та адресу її сім`ї нецензурною лайкою. Тілесних пошкоджень не заподіяно.

ОСОБА_1 надав пояснення 07.12.2024 в яких пояснив, що вживав спиртні напої, після чого ввечері пішов за продуктами до магазину, який розташований в центрі села. Біля магазину зустрів ОСОБА_2 , з якою в нього декілька місяців неприязні відносини. В ході сварки я нікому фізичною розправою не погрожував.

Досліджені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони отримані у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Ураховуючи, що зазначені докази зібрані у встановленому законом порядку, відповідають фактичним обставинам справи, тобто є належними та допустимими, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення та його вину, тому суддя бере їх за основу при постановленні судового рішення.

При цьому суддею враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративні правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не надав.

Аналізуючи наведене, дослідивши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП за ознакою вчинення дрібного хуліганства.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, не вбачається.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суддя відповідно до статті 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його поведінку під час та після вчинення адміністративних правопорушень, ступінь його вини, майновий стан, суддя вважає за необхідне застосувати до громадянина України ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції статті 173 КУпАП.

Визначений вид покарання за своєю мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстав для застосування ст.22 КУпАП до особи, не встановлено. Строки накладення стягнення, що передбачені ст.38 КУпАП, не збігли.

Згідно вимогст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 8, 9, ст. 173, ст. 245,247, 251, 252, 256, 268, 279, 280,283,284, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що складає 51 (п`ятдесят) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником на рахунок: Отримувач коштів: Миколаївс.УК/Миколаївськ.р-н/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0014230; Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Судовий збір має бути сплачений порушником на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в 15 днів в порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 102 (сто дві) гривні.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три)місяці.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через Миколаївський районний суд Миколаївської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя І.В. Павленко