Справа № 642/7269/24
Провадження 3/642/2253/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відносно

ОСОБА_1 , головного бухгалтера ТзОВ «ДЛК «Пілот»,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Щодо ОСОБА_1 , як головного бухгалтера ТзОВ «ДЛК «Пілот» складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова 21.11.2024р. вказаний матеріал було повернуто до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків для доопрацювання.

Після доопрацювання матеріал надійшов до Ленінського районного суду м. Харкова 11.12.2024р.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом направлення SMS повідомлень про виклик до суду,зо підтверджується довідкою про доставку в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №257 від 14.11.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 , копія акту про результати камеральної перевірки від 01.11.2024р. № 559/35-00-04-05-13/43094673, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 163-1, встановлена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Судом встановлено, що відповідно висновку, який викладено в акті про результати камеральної перевірки від 01.11.2024р. № 559/35-00-04-05-13/43094673, встановлено невсвоєчасне подання ТОВ «Дистрибуційно-логістична компанія «Пілот» податкової декларації з акцизного податку за звітний (податковий) період вересень 2024 року, при терміні подання до 21.10.2024р., фактично подано 22.10.2024р., чим порушено вимоги Податкового кодексу.

Водночас, адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення у дусі точного і неухильного додержання Конституції України, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Таким чином, законодавець акцентує увагу на тому, що головна мета адміністративного стягнення - виховання порушника, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Принцип індивідуалізації відповідальності знаходить свій вираз, зокрема, і в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення та інше.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У КУпАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Однак, ст. 22 КУпАП надає можливість орану (посадовій особі), уповноваженій вирішувати справу, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2019 року у справі «Садоха проти України» Суд повторює, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Виходячи із вищевикладеного, при визначенні виду і розміру стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, подання відповідної декларації на наступний день, особу правопорушниці, ступінь її вини, відсутність обтяжуючих обставин, відсутність заподіяння майнової шкоди та те, що її діяння не спричинили та не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законодавством, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого нею правопорушення і обмежитись усним зауваженням, а також є важливим засобом реалізації судом принципу гуманізму та індивідуалізації відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 22, ч.1 ст. 163-4, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого, оголосивши їй усне зауваження, а провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.Г. Проценко