Номер провадження: 33/813/811/24
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисниці-адвоката Андрєєвої Наталії Олександрівни, потерпілого ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2024 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 листопада 2023 року 09.33 год.,

ОСОБА_1 в м. Одесі вул. Святослава Ріхтера напроти будинку №125/1, керуючи т/з «Ssang Yong Actyon» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Святослава Ріхтера в бік Центрального Аеропорту, при зміні напрямку руху на вул.Святослава Ріхтера, не впевнилася в безпечності та скоїла зіткнення з т/з «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, поліцейськими у змісті протоколу у якості додатків зазначено запис ВПР 471326,471937, однак фактично ці відеозаписи не були долучені правоохоронцями до справи, у зв`язку з чим суд мав повернути поліцейським справу для належного доопрацювання. В оскаржуваній постанові, суд змінив фабулу адміністративного правопорушення на відміну від того, як вона сформульована поліцейськими та викладена у змісті протоколу, зокрема судом зазначено, що :« ОСОБА_1 порушила п.10.1 Правил дорожнього руху, оскільки при перестроюванні з правої смуги в ліву, не впевнилася, що це буде безпечно і скоїла зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 » Не погоджуючись з оцінкою відеозапису, яку надав суд першої інстанції, зазначає, що до матеріалів справи долучені фото (9 аркушів) з міста аварії, де чітко видно який саме світлофор знаходиться на перехресті поряд із знаком «головна дорога». Звертає увагу, що на відеозаписі, наданому Комунальною установою «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр «077»), взагалі відсутнє зображення саме того світлофору, сигналами якого вона керувалася на момент ДТП. Зазначає, що дорожня камера встановлена позаду світлоформа, відтак на ній може бути відображена виключно задня частина світлофору на якій не видно сигналів, та ця камера встановлена занадто низько у зв`язку з чим зображення цього світлофору до відеозапису взагалі не потрапило. Цей відеозапис не містить зображення світлофору зі стрілкою про справжність якого зазначено у схемі ДТП та підтверджено поясненням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не містить зображення автомобіля, що рухався позаду неї в одному напрямку, вказані обставини на думку апелянта, викликають підозри щодо ймовірної фальсифікації відеозапису, як джерела доказу. Аналізуючи зміст відеозапису, зазначає, що водій ОСОБА_2 : до початку перехрестя рухався позаду її транспортного засобу, і лише безпосередньо перед перехрестям почав різко випереджати її автомобіль, аж до моменту зіткнення; рухаючись у лівій смузі у крайньому лівому положенні, почавши випередження її транспортного засобу, ОСОБА_2 лівим колесом перетнув роздільну смугу і лівою частиною свого автомобіля опинився на зустрічній смузі, тим самим скоїв обгін, який у даному випадку було заборонено вчиняти. Крім того, ОСОБА_2 рухаючись позаду ОСОБА_1 , на думку останньої, повинен був врахувати, що вона могла мати намір здійснити розворот, а відтак в силу п.10.4 ПДР повинен був надати їй дорогу. Стверджує, що під час руху транспортним засобом нею були дотримані усі вимоги п.10.1 ПДР, оскільки: рухаючись по вул. Святослава Ріхтера, вона була переконана у тому, що займала ліву смугу, оскільки на правій смузі були припарковані транспортні засоби, а ширина смуги не дозволяла безпечно розмістити на ній одночасно її та інші (припарковані) транспортні засоби, при цьому на дорожньому полотні розмітка смуг в одному напрямку відсутня; маючи намір повернути наліво на перехресті вулиць Святослава Ріхтера та Центральний Аеропорт, бажаючи продовжити рух по головній дорозі, вона завчасно увімкнула на транспортному засобі сигнал покажчика повороту ліворуч; безпосередньо перед її виїздом на перехрестя на світлофорі був увімкнений сигнал у вигляді зеленої стрілки у додатковій секції разом із зеленим сигналом світлофора; здійснюючи поворот ліворуч вона впевнилася у тому, що а ні у зустрічному напрямку, а ні праворуч від неї, жодний транспортний засіб не заважатиме їй маневр автомобілем.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисниця-адвокат Андрєєва Н.О.підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Потерпілий ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення учасників справи, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, ця норма за своєю властивістю є бланкетною, тобто з метою її застосування та врегулювання суспільних відносин, виникає необхідність звернення до нормативно-правових актів, які детально регламентують зазначені правила.

Обов`язки водіїв та пішоходів, а також технічні вимоги до транспортних засобів регулюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року N 1306 (з подальшими змінами та доповненнями) (далі -Правила).

За п. 1.3 вказаних Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п. 1.4 Правил).

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п.10.1 Правил).

Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот (п.10.4 Правил).

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапис, а також інші документи.

В основу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддею покладено відомості зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №647894 від 30 листопада 2023 року, схемі місця ДТП, фотографіях та відеозаписі, що містяться в матеріалах справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №647894 від 30 листопада 2023 року, убачається, що поліцейськими встановлені та зафіксовані такі обставини: «30 листопада 2023 року о 09:33 год. в м. Одеса, Малиновський район,

вул. Святослава Ріхтера, навпроти буд. 125/1, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Ssang Yong Actyon» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Святослава Ріхтера в бік

вул. Центральний Аеропорт, при зміні напрямку руху на вул. Святослава Ріхтера не впевнившись в безпечності та скоїла зіткнення з транспортним засобом «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.10.1 ПДР за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції самостійно змінив фабулу сформульованого звинувачення, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.

Згідно з положеннями частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти росії" ("Malafeyeva v russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти росії" ("Karelin у. russia" заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За викладеного вище, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції.

Як убачається з оскаржуваної постанови, суд вважаючи встановленими та доведеними обставини інкримінованого правопорушення, не змінював фабулу адміністративного правопорушення, виклав її у відповідності до того змісту, як вона була сформульована правоохоронцями під час складання вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення.

Сама по собі та обставина, що суд надаючи правову оцінку діям ОСОБА_1 , як учасника ДТП, на основі одного із джерел доказів (відеозапису), вказав, що вона при перестроюванні з правої смуги в ліву не впевнилася, що це буде безпечно і скоїла зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , не свідчить про те, що суд видозмінив (відредагував) фабулу адміністративного правопорушення, у порівняні з тим, як вона була сформульована особою, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема у графі до протоколу додаються, зазначено: «запис ПВР 471326, 471937, схема ДТП, пояснення (2 аркуша)».

Апелювання до тієї обставини, що до матеріалів справи поліцейськими не було долучено відеозапис з вказаних вище відеореєстраторів не впливає на правильність встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи та їх повноту, оскільки суд приймаючи рішення у справі, дотримуючись засад змагальності та диспозитивності, дослідив кожний доказ окремо та їх сукупність, при цьому забезпечив учасникам справи можливість надати власні джерела доказів (фотографії з місця події), а також за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, сприяв витребуванню іншого самостійного джерела доказу (відеозапису).

Відсутність вказаних вище відеозаписів з поліцейських відеореєстраторів за допомогою яких було зафіксовано події вже після настання ДТП не впливає на правильність висновків, яких суд дійшов на підставі дослідження інших доказів, якими зафіксовано події, як до, так і в момент ДТП (відеозапис), так і після події (фотографії надані сторонами).

Долучена до матеріалів справи схема місця ДТП містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, зазначено ідентифікаційні дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, зокрема вказано, що у автомобіля «Renault Kangoo» номерний знак НОМЕР_2 пошкоджені: передній бампер з правої сторони, переднє праве крило, пошкоджена права фара. У автомобіля «Ssang Yong» номерний знак НОМЕР_1 пошкоджені: ліве переднє крило, ліве дзеркало, ліві передні двері. Ці обставини, зафіксовані у схемі ДТП, засвідчені підписом водія ОСОБА_2 , у той час як ОСОБА_1 відмовилася від підпису.

Характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів зазначених у схемі ДТП, їх розташування на дорожньому полотні після зіткнення автомобілів, підтверджується також фотографіями, наданими учасниками ДТП, з яких серед іншого убачається, що місцем зіткнення є перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора, проте як убачається із сукупності фотографій, зроблених на місці події, у цей час світлофор не працював (а.с. 77-80).

Надаючи письмові пояснення правоохоронцям, водій транспортного засобу «Ssang Yong Actyon» ОСОБА_1 зазначила поліцейським про таке: «30 листопада 2023 року

о 09:40 ранку на вул. Святослава Ріхтера, №126-128 на повороті по головній дорозі ліворуч, рухалася у другому ряді, увімкнувши поворот, отримала удар зліва, від машини, яка здійснювала обгін ліворуч, хоча там вже була зустрічна полоса руху. В машині сиділи два пасажири, які можуть підтвердити, що вона рухалася у другому рядку з дотриманням правил. Спочатку почула перший удар збоку, потім тільки з`явилася машина ліворуч, де її зовсім не мало бути. Поворот увімкнула завчасно і як передбачено із середнього ряду, здійснювала поворот на головну дорогу ліворуч» (а.с. 4).

З пояснень наданих іншим водієм транспортного засобу «Renault Kangoo», убачається, що ОСОБА_2 повідомив правоохоронцям інформацію такого змісту: «рухався по вул. Святослава Ріхтера в сторону площі Бориса Дерев`янка, тоді як на перехресті автомобіль «Ssang Yong», який рухався праворуч від нього на іншій смузі, вдарив його автомобіль. З лівої смуги руху він здійснював поворот ліворуч, тоді як автомобіль «Ssang Yong» рухався у правій смузі, та у той час як не працював світлофор, водій вказаного транспортного засобу вирішила зробити також поворот» (а.с. 3).

З відеозапису, витребуваного судом першої інстанції за клопотанням захисниці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності убачається, що транспортні засоби, якими керували учасники ДТП рухалися у попутному напрямку по смузі дорожнього полотна, яка не диференційована розділювальною смугою. Автомобіль «Ssang Yong Actyon», яким керувала ОСОБА_1 рухався та займав положення по середині дорожньої смуги, якою рухалися вказані вище транспортні засоби, у той час як інший автомобіль, причетний до ДТП, яким керував ОСОБА_2 , займав та рухався у крайньому лівому положенні на проїжджій частині. Примітно і це убачається з відеозапису, та підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , що безпосередньо перед здійсненням маневру ліворуч, транспортний засіб «Ssang Yong Actyon» здійснював поворот з того самого напрямку у якому рухався, тобто із середини дорожньої смуги, таким чином не змінюючи траєкторію руху безпосередньо перед виконанням цього маневру, ОСОБА_1 не займала крайнє ліве положення на проїжджій частині.

Також убачається з відеозапису, що світлофор, який регулює рух на перехресті на момент ДТП не працював, що також підтверджується фотографіями, зробленими на місці ДТП, а також поясненнями ОСОБА_2 .

Зважаючи на фактичні обставини події ДТП, яка мала місце 30 листопада 2023 року, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо наявності у діях

ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки невиконання водієм ОСОБА_1 п.10.1 ПДР України знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки водій ОСОБА_1 мала можливість уникнути зіткнення, за умови, якби перед початком зміни напрямку руху, вона переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, зокрема ОСОБА_2 , який рухаючись у попутному напрямку руху, займаючи крайнє ліве положення на проїзній частині перед здійсненням маневру ліворуч, розрахував, що водій транспортного засобу, який рухався попереду нього, займаючи положення по середині проїжджої частини повинен дати дорогу його транспортному засобу, оскільки такий обов`язок покладено саме на водія транспортного засобу, який виконує маневр, не займаючи положення у крайній лівій смузі дорожнього руху.

Під час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 судом першої інстанції відповідно до ст. ст. 251,252 КУпАП та на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова суду першої інстанції відповідає вимогам статей 245,280,283 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення вимог ПДР України водієм ОСОБА_2 , апеляційний суд відхиляє, оскільки предметом судового розгляду у цій справі є відповідність дій ПДР України саме водія ОСОБА_1 , а не водія ОСОБА_2 , так як протокол про адміністративне правопорушення, що є предметом розгляду цієї справи, складений відносно ОСОБА_1 , а суд здійснює судовий розгляд лише щодо особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що відеозапис, витребуваний судом за клопотанням сторони захисту може бути сфальсифікованим, апеляційний суд відхиляє, оскільки це джерело доказу, яке надано КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр «077»), узгоджується із сукупністю інших окремих (самостійних) доказів, таких як фотозображення, надані учасниками ДТП та їх письмовими поясненнями.

Достовірність цього відеозапису, як джерела доказу, апелянтом не спростовано, окрім того, порушуючи питання про недопустимість вказаного вище відеозапису з підстав його можливої фальсифікації, як джерела доказу, ОСОБА_1 також посилається на його зміст, як на підставу для задоволення апеляційних вимог, що є суперечливим.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що нею були дотримані вимоги п.10.1 ПДР та її суб`єктивне переконання у тому, що під час здійснення маневру транспортним засобом, вона займала ліву смугу дорожнього полотна, спростовуються сукупністю наведених вище доказів, яким суд першої інстанції, з висновками якого погоджується апеляційний суд, надав належну правову (юридичну) оцінку.

Факт несправності світлофору, що регулював перехрестя, де мала місце ДТП підтверджується, як відеозаписом, так і фотографіями, зробленими учасниками ДТП на місці події, а тому твердження апелянта про те, що перед її рухом на перехрестя на світлофорі було увімкнено сигнал у вигляді зеленої стрілки у додатковій секції є безпідставними.

Іншими доводами апеляційну скаргу апелянт не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого

ст.124 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко