Справа №243/7540/23
Провадження №3/243/203/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Агеєва О.В. розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Пигарівка Середино - Будського району, Сумської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ,-

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №977927 від 19 грудня 2023 року, ОСОБА_1 09 грудня 2023 року о 15 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , надавала послуги з різних видів масажу без дозвільних документів та державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушила ст. 58, 128 Господарського кодексу України, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

19 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №977927 за ч.1 ст. 164 КУпАП в якому останній під підпис були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, положення статті 63 Конституції України. Заяв чи клопотань від нього не надійшло. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , повідомлена про розгляд справи в Слов`янському міськрайонному суді Донецької області, про що мається її особистий підпис в протоколі.

За правилами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст. 156 КУпАП.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд наголошує на тому, що за своїм змістом ст.268КУпАП націлена саме на добросовісне користування своїми правами та можливість на умовах змагальності їх захищати.

Судом встановлено, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про час та місце розгляду справи в суді ОСОБА_1 також була повідомлена, однак не вжила заходів для явки до суду, та письмових заперечень проти протоколу не подала.

Попри те, що особа не отримала або ухилилася від отримання судової повістки, її право на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Таким чином, особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але не з`явилася до судового засідання.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст.252 КУпАП.

Разом з тим, за змістом ст. ст.279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

За диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною, тому необхідним є встановлення та зазначення в протоколі, норми яких саме законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Відповідно до ч.1 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч.2 ст.3 ГК України, господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому треба мати на увазі, що господарська діяльність - це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої - безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.55 ГК України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 25.04.2003 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.

Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні досліджені наступні докази:

Протокол про адміністративне правопорушення серії серії ВАВ №977927 від 19 грудня 2023 року, ОСОБА_1 09 грудня 2023 року о 15 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , надавала послуги з різних видів масажу без дозвільних документів та державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушила ст. 58, 128 Господарського кодексу України, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП;

заява ОСОБА_2 від 19 грудня 2023 року, який надав співробітникам поліції добровільний дозвіл на огляд домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , без рішення суду;

пояснення ОСОБА_3 від 19 грудня 2023 року, який пояснив, що 19 грудня 2023 року він подзвонив за номером телефону НОМЕР_2 та замов інтимний масаж, який було призначено на 19 год. 00 хв. того ж дня за адресою: АДРЕСА_2 . В призначений час він прийшов за вказаною адресою та його зустріла адміністратор, яка розповіла про послуги які надаються, його влаштувала послуга, яка коштувала 2100 грн. в яку входив інтимний масаж без проникнення. Після чого вона завела його до кімнати де було ліжко та тумбочка, після чого до нього вийшла дівчина на ім`я « ОСОБА_4 » після чого він сходив до душу, та повернувшись дівчина робила йому масаж без контрацептивів, який тривав одну годину, після чого він одягнувся та пішов. На вулиці до нього підійшли співробітники поліції та зупинили його. Крім цього, додав, що кошти у розмірі 2100 грн. він віддав адміністратору, номіналом 2 купюри по 1000 грн. та одну купюру у 100 грн;

пояснення ОСОБА_1 від 19 грудня 2023 року, яка відмовилася від надання пояснень в силу ст. 63 Конституції України;

крім цього в судовому засіданні були досліджені фотокартки з зовнішнім та внутрішнім видом житлового будинку.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність з приводу надання послуг з масажу систематично (тобто три і більше разів).

Також, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних того, що у особи, на яку складено протокол, вилучалась виручка отримана від здійснення господарської діяльності, тощо. Не зафіксовано і факту передачі ОСОБА_1 грошових коштів за надання таких послуг.

Крім того, суддею досліджені додані до протоколу про адміністративне правопорушення фотоматеріали, однак, такі суддя не приймає до уваги, оскільки вони не містять зазначення дати їх створення та місця фіксації, а тому є неналежними та недопустимими доказами.

Суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів, які б у своїй сукупності об`єктивно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Суддя приходить до переконання, що за встановлених суддею обставин, уповноваженою на складання протоколу особою не доведено достатніх підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Як передбачено ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий розгляд справи та встановлення обґрунтованості будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п 1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП не доведено сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що її винуватість доведено поза розумним сумнівом, в зв`язку з чим провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 164, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Олена Володимирівна Агеєва