Справа № 214/1653/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 березня 2024 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 624407 від 04.02.2024, ОСОБА_1 04.02.2024 о 09 год. 18 хв. в місті Кривий Ріг, по вул. Івана Авраменка, 22 Саксаганського району керував транспортним засобом «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи при цьому особою, яка не має права керування транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим вчинив правопорушення повторно протягом року, так як піддавався адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 30.01.2024 постанова ЕНА 1341490. Своїми діями порушив п. 2.1а ЗУ «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 475836, відеореєстратор «Ксіомі».

У судове засідання ОСОБА_1 для розгляду справи про адміністративне правопорушення не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується зокрема особистим підписом у протоколі та відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направив.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч.2 ст. 268 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Представник ОСОБА_1 , адвокат Сагайдак Д.С., в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі. Зазначив, що в діях його підзахисного відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки: (а) в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 475836, відеореєстратор «Ксіомі», однак до протоколу надане відео лише з нагрудної бодікамери; (б) на відеозаписі не зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так як відсутній рух транспортного засобу, та крім того, із за керма вийшов зовсім інший молодий чоловік, на якого теж склали адміністративний протокол за таке ж саме порушення; (в) повторність скоєння правопорушення відсутня, оскільки не підтверджена належним чином.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 624407 від 04.02.2024, суду надано:

-рапорт працівника патрульної поліції в якому зазначено, що 04.02.2024 у денну зміну під час патрулювання було зупинено транспортний засіб на підставі ст. 35 ЗУ «НПУ», так як він мав явні ознаки технічної несправності. Під час перевірки документів встановлено, що водій не має права керування транспортним засобом та притягався до відповідальності за ст. 126 ч. 2 КУпАП;

- довідку інспектора ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області від 06.02.2024 відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування, наявна повторність вчинення адміністративних правопорушень, транспортний засіб належить ОСОБА_2 ;

- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1341450, згідно якої ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адмін. стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Відповідно до санкції ч.5 ст. 126 КУпАП України, повторне протягом року вчинення порушення, передбачене частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, так само як і відсутні докази, які б підтверджували повторність вчинення даного правопорушення.

Так, при дослідженні відеозапису наданого ПП до протоколу про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні встановлено такі обставини. На відео не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 . А видно лише, як працівники патрульної поліції підійшли до автомобіля, який знаходиться в нерухомому стані на узбіччі дороги. З місця водія з автомобіля виходить молодий чоловік. Інспектор ПП в подальшому складає на нього протокол. При цьому, сам ОСОБА_1 вийшов з пасажирського переднього сидіння. Тобто за кермом не перебував. Факт пересідання з водійського сидіння на пасажирське ОСОБА_1 , на відео не зафіксований та в судовому засіданні не встановлений, в зв`язку з чим є недоведеним.

Також суд зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 624407 зазначено, що події зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 475836, відеореєстратор «Ксіомі», однак до протоколу надане відео лише з нагрудної бодікамери. Що вказує на неповноту зібраних та долучених до справи доказів.

Крім того, наявна в матеріалах справи постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1341450, відповідно до якої ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адмін. стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, оскільки остання всупереч вимогам пункту 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) належним чином не завірена, так як стоїть печатка «для довідок», а вказаний документ не є довідкою. Крім того, з вказаної постанови не можливо встановити, чи набрала вона законної сили та чи не було її оскаржено у встановленому законом порядку. Також на постанові відсутній підпис особи, яка нібито притягнута до адміністративної відповідальності, як і відсутня інформація про вручення цієї постанови, особі відносно якої вона складена.

Окремо суд звертає увагу, що рапорт, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, не конкретизований, так як в ньому не зазначено ні марки, ні номера транспортного засобу, який був нібито зупинений працівниками ПП, також в ньому не вказано ПІБ водія цього транспортного засобу та місце, дата і час зупинки.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи викладене вище, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 126 ч.5, 283, 284, 285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Сіденко С.І.