Справа № 461/3677/24 Головуючий у 1 інстанції: Кротова О.Б.
Провадження № 33/811/867/24 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі судді апеляційного суду Головатого В.Я., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), захисника Бориславського А. Л., представника Львівської митниці Держмитслужби Кахнич С. П., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби Банаха Р. В. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2024 року про звільнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрито.

Вилучені, згідно з протоколом про порушення митних правил №0489/20900/24 від 21.04.2024, причіп «SAM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , 2010 року виготовлення, сірого кольору, та техпаспорт - НОМЕР_3 , визначено повернути ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Відповідно до постанови суду, 21.04.2024, близько 19 год. 12 хв., в зону митного контролю смугою руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб «VOLKSWAGEN», реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , з причепом «SAM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , водієм яких був ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та слідував з України в Польщу. Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу встановлено, що в АСМО «Інспектор» є інформація про ввезення ним у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення. Проведеною перевіркою, у відповідності до інформації електронних баз даних АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) встановлено, що 21.02.2023 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ввіз через митний пост «Мостиська» Львівської митниці на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» причіп «SAM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 . Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст.460 МК України, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до митного контролю не надав. На момент перетину кордону 21.04.2024 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст.460 МКУ, не надав та з повідомленням, у відповідності до ст.192 МК України, до найближчого митного органу про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили) не звертався. Таким чином, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії містять ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 Митного кодексу України.

На вказану постанову суду першої інстанції представник Львівської митниці Держмитслужби Банах Р. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000, 00 грн. або конфіскації транспортного засобу - причепа «SAM», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення доведена. Зазначає, що підстав для звільнення його від відповідальності немає, оскільки стороною захисту не була доведена наявність форс-мажорних обставин та причинно-наслідкового зв`язку між такими обставинами і невиконанням зобов`язань.

Заслухавши доводи представника Львівської митниці Держмитслужби Кахнич С. П., яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та доводи захисника Бориславського А. Л., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходжу до переконання, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, що у апеляційній скарзі не оспорюється та перевірці судом апеляційної інстанції не підлягає.

Відповідно до ст. 22 КпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Встановлено, що суд першої інстанції, вирішуючи питання відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), врахував, що останній щиро розкаявся та визнав вину, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у такого дійсно були об`єктивні труднощі у своєчасному вивезенні причепа за межі митної території України, спричинені російською збройною агресією, його активною участю у волонтерській діяльності, пов`язаній з наданням допомоги українцям, які постраждали внаслідок російської агресії, з використанням причепа, який є предметом порушення митних правил згідно з протоколом №0489/20900/24 від 21.04.2024.

Вважаю обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність звільнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КУпАП, з огляду на зазначені вище обставини, а також нетривалий строк невивезення вказаного причепа за межі митної території України (60 днів).

Доводи апелянта про відсутність форс-мажорних обставин та причинно-наслідкового зв`язку між такими обставинами і невиконанням зобов`язань, на переконання суду апеляційної інстанції, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) був позбавлений можливості вчасно вивезти причіп «SAM», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 , який підлягав вивезенню з митної території України в термін до 22.02.2024, у зв`язку з введенням на території України на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 воєнного стану, спричиненого військовою агресією Російської Федерації проти України, та забороною виїзду за кордон всіх чоловіків віком від 18 до 60 років.

Так, Торгово-промислова палата України своїм роз`ясненням № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року засвідчила, що введення воєнного стану на території України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили) до його закінчення для фізичних осіб по зобов`язанням чи обов`язкам, виконання яких настало згідно з умовами законодавчих чи інших нормативних актів, і виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких обставин.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) протягом дії обставин непереборної сили самостійно вивіз вказаний транспортний засіб 21.04.2024 року з митної території України, чим виконав покладений на нього обов`язок щодо вивезення транспортного засобу, встановлений ч. 4 ст. 380 Митного кодексу України.

Відтак, наслідки вказаного діяння не представляють суспільної небезпеки, не завдали та не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, а тому вчинене апеляційним судом визнається малозначним.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що висновок суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, є обгрунтованим, а тому оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, вмотивованою та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 530 МК України, ст. 294 КУпАП,

постановив:

у задоволенні апеляційної скарги представника Львівської митниці Держмитслужби Банаха Р. В. відмовити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2024 року про звільнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.