Справа № 346/3101/24
Провадження № 3/346/1736/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду П`ятковський В.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , гр. України,

- за ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На ОСОБА_1 27 травня 2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що вона того дня о 17 год 30 хв, за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно чоловіка ОСОБА_2 , висловлювала в його сторону погрози та нецензурну лайку, чим могла бути завдана шкода його психологічному здоров`ю.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.278КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Так, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3 за ст.173-2 ч. 1 КУпАП, суду не подано доказів вчинення особою вказаних у протоколі дій. Так у матеріалах справи відсутні пояснення свідків конфлікту між ОСОБА_4 та її чоловіком ОСОБА_5 . Хоча з письмових пояснень потерпілого та особи, що притягується до адміністративної відповідальності видно, що конфлікт відбувався в присутності сина ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7 .

Крім того, письмові пояснення від імені ОСОБА_1 викладені в нечіткому та незрозумілому формулюванні, в ній йдеться про те, що «батько ображав маму, а потім нас з мамою», таким чином не зрозуміло від імені кого вони викладені.

Орган, який розглядає справу не може самостійно виходити за межі протоколу, встановлювати інші ніж, зазначені в протоколі обставини вчинення правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки такі повноваження та збирання доказів покладаються на особу, яка склала протокол.

Відповідно до ст.ст. 256, 278 КпАП України неналежно складений протокол про адміністративне правопорушення підлягає поверненню органу, який порушив справу про адміністративне правопорушення.

Також суд враховує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

На підставі наведеного, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню на доопрацювання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 185, 245, 251, 256, 269, 277, 278, 283 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП повернути Коломийському районному відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області для доопрацювання.

Суддя: П`ятковський В. І.