28.03.2024
Справа № 331/548/24
Провадження № 3/331/382/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

09 січня 2024 року о 06 год 22 хв м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Покровська, буд.28, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Renault Koleos», д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування даним транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року, 28.10.2023, постановою ЕАТ 8028100 громадянина ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Бубнов Д.Ю. надав клопотання про закриття провадження по справі, в якому зазначив, що долучені поліцейським до справи відеозаписи не є належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, оскільки поліцейським до справи долучено відеозапис з відео реєстратора, посилання на який відсутні у протоколі та інших матеріалах справи. Крім того зазначив, що відеозапис не є суцільним та переривається у часі, також на відео не зафіксовано факт того, що саме ОСОБА_1 09 січня 2024 року керував транспортним засобом «Renault Koleos», д.н.з. НОМЕР_2 . Окрім цього, зазначає, що ОСОБА_1 повідомляв поліцейським про те, що він пройшов та вже закінчив практичну підготовку для отримання права на керування транспортним засобом категорії «В» та на іспиті отримав оцінку добре. Отримати відповідне посвідчення водія він не мав змоги у ТСЦ через постійні сигнали повітряної тривоги і через це ТСЦ не веде прийом, умислу на скоєння правопорушення у нього не було. Наголосив на тому, що на разі ОСОБА_1 вже отримав відповідне посвідчення водія.

Вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, з наступних підстав.

Так, ч.5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 (в редакції постанови КабінетуМіністрів України від 20 травня 2009 року №511), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.

Згідно з п.3 вказаного положення транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1-квадро-і трицикли,мотоколяски таінші триколісні(чотириколісні)транспортні засоби,дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Відповідно до положень п.1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п.1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п.п.«а» п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП.

Так, вина водія ОСОБА_1 достовірно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 646734 від 09.01.2024; довідкою старшого інспектора відділу з од адміністративної практики управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП майора поліції Решетник Н. відповідно до якої гр. ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та має посвідчення водія НОМЕР_3 від 28.04.2010 категорія «С», постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8028100 від 28.10.2023, рапортом капітана поліції Алексєєнко І. від 09.01.2024; витягом з підсистеми «Адмінпрактика» щодо порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, реєстраційною карткою транспортного засобу «Renault Koleos», д.н.з. НОМЕР_2 , згіднї якої власником є ОСОБА_2 .

На відеозаписі, дослідженому в судовому засіданні, зафіксовано момент руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , його зупинка працівниками поліції у зв`язку із вчиненням іншого порушення ПДР України. З водійського місця вийшов ОСОБА_1 та на вимогу поліцейських пред`явив документи. Під час перевірки документів було встановлено факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП у жовтні 2023 року. Далі на відеозаписі зафіксовано як працівники поліції складають протокол про адміністративне правопорушення.

Посилання адвоката Бубнова Д.Ю. на навчання ОСОБА_1 на курсах підготовки водіїв транспортних засобів категорії В, не має значення для вирішення даної справи, оскільки, як зазначалось вище, відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 (в редакції постанови КабінетуМіністрів України від 20 травня 2009 року №511), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

При цьому, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції не під час навчання водінню у встановленому порядку. Тобто ОСОБА_1 керував транспортним засобом без присутності спеціаліста з підготовки водіїв та не під час підготовки для отримання права на керування транспортним засобом категорії В, що не є у розумінні вимог Правил дорожнього руху та примітки ст.126 КУпАП особою, яка у встановленому порядку навчається водінню транспортного засобу. При вказаних обставинах положення примітки ст.126 КУпАП не може бути застосовано до ОСОБА_1 , якому інкриміновано вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Доводи адвоката Бубнова Д.Ю. про те, що відеозапис має переривання у часі, що є порушеннями вимог про проведення фіксування, суддя відкидає як такі, що не впливають на вірне вирішення справи з огляду на інші наявні у матеріалах справи докази. Крім того, законодавчої вимоги щодо ведення безперервного відеозапису з моменту зупинки транспортного засобу до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення немає, ч.2 ст. 266 КУпАП визначена лише вимога щодо застосування технічних засобів відеозапису під час проведення огляду поліцейськими, що у даному випадку було дотримано. Крім того, з долученого до матеріалів справи відеозапису чітко вбачається, що саме ОСОБА_1 09 січня 2024 року перебував за кермом транспортного засобу «Renault Koleos», д.н.з. НОМЕР_2 .

Отже, враховуючи наведене, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та він підлягає накладенню адміністративного стягнення у вигляді двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимогами ч.2 ст.30 КУпАП передбачено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

При призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя бере до уваги, що згідно п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не вправі накладати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або його не мала.

Відповідно до довідки старшого інспектора відділу з адміністративної практики управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП майора поліції Решетник Н., ОСОБА_1 має посвідчення водія категорії С, даних про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія категорії В, матеріали справи не містять.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З аналізу наведених норм та обставин справи слідує, що ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не був наділений спеціальним правом керування транспортним засобом, а тому останнього неможливо позбавити такого права.

Також, беручи до уваги, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 не перебуває у приватній власності водія, а належить на праві власності іншій особі, підстав для накладення стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу не вбачається.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1,221,283-285,294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн (сорок тисяч вісімсот) одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300, рахунок: UA0008001, кодЄДРПОУ: 37941997, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн, отримувач коштів: ГУК м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір, стягувач: Державна судова адміністрація України.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст.7, ч. 1 ст.287 КУпАП.

Суддя Ю.О. Пивоварова