Справа № 738/2398/24
№ провадження 3/738/983/2024
П О С Т А Н О В А

16 грудня 2024 року м.Мена

Суддя Менського районного суду Чернігівської області Волошина Н.В., з участю секретаря судового засідання Іванько А.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 на початку серпня 2023 року близько 22-00 години, перебуваючи за адресою: вул. Миру, 63, с. Киселівка Корюківського району Чернігівської області, здійснив дрібне викрадення чужого майна вартістю 448,64 грн, правопорушення було вчинено повторно протягом року, так як ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 51 КУпАП 10 вітня 2024 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Вивчивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 51 КУпАП в діях ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Відповідно до ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, на момент вчинення адміністративного правопорушення, а саме початок серпня 2023 року діяла редакція ст. 51 КУпАП відповідно до Закону №1449-VI від 04.06.2009.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2023 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 в сумі 2684 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342 грн. (2684 грн. ? 50%).

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009, у 2023 році на час, до якого відносяться вчинене ОСОБА_1 діяння, а саме початок серпня 2023 року, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 268,40 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 268,40 грн., то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-IX від 18.07.2024).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час вчинення діяння, що у даному випадку на 2023 рік становить 2684 грн (1342 ? 2), а відтак втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_1 діяння, оскільки вартість викраденого ним на початку серпня 2023 року майна становить 448,64 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на 2023 рік (2684 грн).

Постановою від 03.10.2024 старшого слідчого СВ Менського ВП №1 (м. Мена) Корюківського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 кримінальне провадження № 0000236, відомості про яке 09.07.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрито у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України.

Отже, у зв`язку з набранням 09.08.2024 чинності Законом № 3886-IX від 18.07.2024, вчинена ОСОБА_1 крадіжка є дрібною, а відповідальність за вчинене передбачена ст. 51 КУпАП.

10 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 51 КУпАП у редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, якою передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою та другою статті 51 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

На час вчинення ОСОБА_1 вказаної крадіжки, а саме початок серпня 2023 року діяла редакція ст. 51 КУпАП відповідно до Закону №1449-VI від 04.06.2009.

За повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою статті 51 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, передбачалася відповідальність за ч.2 ст. 51 КУпАП.

На підтвердження повторності вчинення ОСОБА_3 дрібної крадіжки до матеріалів справи додано постанову Менського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП, яке він вчинив 16 серпня 2023 року.

За таких обставин, дії вчинені ОСОБА_1 на початку серпня 2023 року не можуть кваліфікуватися як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою статті 51 КУпАП.

Положеннями КУпАП суду не надано повноважень щодо внесення змін до протоколів про адміністративні правопорушення, складених уповноваженими особами, зокрема, щодо самостійного визначення частини статті, за якою складається протокол про адміністративне правопорушення та суті вчиненого адміністративного правопорушення.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" від 09.06.2011 р., заява № 16347/02 та "Малофєєва проти Росії" від 30.05.2013 р., заява № 36673/04).

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене та беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 51 КУпАП, оскільки обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 51 КУпАП, відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 51, п.1 ч.1 ст.247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А H О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 51 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.В. Волошина