ЄУ № 712/6512/24
Провадження №3/712/2212/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі судді Проньки В.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 374403 від 22.05.2024), про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гладківщина Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, який працює водієм в ТОВ «Київ Транс Логістик», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 374403 від 22.05.2024, відповідно до якого 22.05.2024 о 19 год. 18 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру - штовхав, ображав нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдано шкоди фізичному та психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Крім того зазначив, що винним себе не вважає. Жодних протиправних дій не вчиняв, навпаки ним була викликана патрульна поліції, оскільки батьки колишньої дружини без його дозволу вдерлися у його будинок, влаштували сварку, висловлювалися на його адресу нецензурною лайкою у присутності малолітніх дітей. Спочатку почали погрожувати йому фізичною розправою, на вимогу покинути будинок не реагували, а навпаки стали агресивними та разом з ОСОБА_2 звалили його на диван та почали навмисно наносити удари в різні частини тіла, чим завдали легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судової медичної експертизи № 02-01/437 від 23.05.2024. З даного приводу він звернувся до поліції з заявою про відкриття кримінального провадження за ст. 125 КК України.

Захисник адвокат Багінський А.М. у судовому засіданні просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Надав письмове клопотання, в якому зазначив, що колишня дружина ОСОБА_2 вчиняє перешкоди ОСОБА_1 , у зв`язку з поданням останнім до суду позову про визначення місця проживання неповнолітнього сина та про виселення колишньої дружини. ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з ОСОБА_1 намагається розділити майно, що йому належить на праві особистої власності, руйнує житло, вчиняє скандали, провокує бійки, чинить перешкоди в реалізації права власності, порушує право на повагу до особистого приватного сімейного життя, будучи навіть не власником або співвласником житла ОСОБА_1 , остання була зареєстрована у його будинку як дружина. Під час подій 22.05.2024 у домоволодінні ОСОБА_1 громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (батьки колишньої дружини) та ОСОБА_2 завдали легкі тілесні ушкодження його підзахисному, що підтверджено висновком спеціаліста в галузі медичної експертизи № 02-01/437 від 23.05.2024. А відтак у діях вказаних осіб наявний склад правопорушення, передбачений ст. 125 КК України. ОСОБА_1 звернувся до Черкаського РВП із заявою про відкриття кримінального провадження за ст. 125 КК України. Сторона захисту вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, не конкретизовано в чому саме таке насильство полягало і яка шкода заподіяна, а тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. До клопотання додав копії: висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/437 від 23.05.2024, довідки КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 09.11.2023, довідка КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 09.11.2023, характеристику стосовно ОСОБА_1 з ТОВ «Київтранслогістик» від 09.11.2023, характеристику ДНЗ (Ясла-садок) № 37 «Ракета» від 21.12.2023, заяву про скоєння правопорушення від 29.05.2024.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 22.05.2024 до неї додому за адресою: АДРЕСА_1 приїхали батьки, а колишній чоловік почав сваритися з ними та виганяти з дому. Крім того, ОСОБА_1 словесно ображав, штовхнув її матір і почалася штовханина. Після чого він схопив молодшу дитину на руки і з дитиною на руках продовжував штовхати її матір. Він же і викликав поліцію. Додала, що в цей же день з самого ранку він її штурхав, ображав нецензурними словами. Просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні захисник потерпілої адвокат Білоглазенко Г.П. позицію своєї підзахисної підтримала, просила притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника Багінського А.М., потерпілу ОСОБА_2 , її захисника, дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення насильства фізичного та психологічного характеру відносно його колишньої дружини ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 22.05.2024, в яких вона зазначає, що 22.05.2024 до неї додому за адресою: АДРЕСА_1 приїхали батьки, а колишній чоловік почав сваритися з ними та виганяти з дому. ОСОБА_1 словесно ображав, штовхнув її матір і почалася штовханина. Після чого він схопив молодшу дитину на руки і з дитиною на руках продовжував штовхати її матір. Він же і викликав поліцію. Додала, що в цей же день з самого ранку він її штурхав, ображав нецензурними словами.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 від 22.05.2024 22.05.2024 приблизно о 16 год. 30 хв. йому зателефонувала донька ОСОБА_2 та повідомила, що її фізично б`є чоловік. Він як батько відреагував на це і приїхав до дочки за адресою: АДРЕСА_1 . Додав, що фізичне насильство над його дочкою продовжується протягом багатьох місяців.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 23.05.2024 їм з чоловіком 22.05.2024 з 08 год. ранку телефонувала донька ОСОБА_2 та говорила, що її насильно б`є чоловік. Приблизно о 18 год. 20 хв. вони приїхала в помешкання доньки за адресою: АДРЕСА_1 , щоб поговорити. Ці дзвінки були протягом цілого дня. ОСОБА_1 її штовхав руками, провокував на словесні образи, та коли вона різко від нього відійшла, то він упав на диван. Вона покликала чоловіка та доньку та вони почали ОСОБА_1 притримувати щоб він далі не штовхав її. Крім цього проганяв з дому, тягнув за руки, бив по ногах своїми ногами, висловлювався нецензурною лайкою.

Відповідно до рапорту інспектора взводу № 1 роти № 1 БУПП в Черкаській області майора поліції Безуглий О. від 23.05.2024 під час несення служби разом з поліцейським взводу № 1 роти № 1 ОСОБА_5 було отримано виклик «Конфлікт» за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши на місце виклику було виявлено ОСОБА_1 , який повідомив, що колишня дружина ОСОБА_2 спільно зі своїми батьками: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 здійснювали домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , а саме висловлювалися нецензурною лайкою в бік останнього та нанесли удари в область рук та грудної клітини, здійснювали штурхання. ОСОБА_1 частково зафіксував дану подію на мобільний пристрій. Ця подія відбувалася у присутності дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Про дану подію повідомлено ювенальну превенцію.

В судовому засіданні стороною захисту було надано копію висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 02-01/437 від 23.05.2024 відповідно до якого ОСОБА_1 звернувся в порядку самозвернення до КУ «Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи». З його слів 22.05.2024 приблизно о 19 год. 18 хв. він був побитий колишньою дружиною та її батьками. Удари наносилися руками, сторонніми предметами, стискали шию. У заключній частині зазначено, що у ОСОБА_1 мали місце ушкодження: садна задньої поверхні грудної клітки обох плечей, крововиливи правого передпліччя. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному оглянутим та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

29.05.2024 ОСОБА_1 подав до Черкаського районного відділу поліції заяву про скоєння правопорушення від 29.05.2024 з вимогою про внесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань інформації про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення за ст. 125 КК України.

Суд зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 22.05.2024 виник конфлікт, (сварка) з приводу взаємовідносин колишнього подружжя.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII визначається організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Так, відповідно до п.3 ч.1 вказаного Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, слід зазначити, що конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

У даному випадку наявним є лише факт того, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникло непорозуміння щодо взаємовідносин колишнього подружжя. У взаємовідносинах останніх мають місце тривалі конфліктні ситуації, які не є домашнім насильством у розумінні норм закону.

Крім цього, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, у даному випадку, з огляду на установлені судом фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки, у останнього був відсутній умисел на заподіяння шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, у той час, як у цій ситуації мав місце саме конфлікт.

При цьому, суд, окрім викладених вище мотивів, виходив ще й з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно-наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали, а також обов`язок доведення вини під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд не є тим органом, який збирає докази на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, також не повинна доводити свою вину чи невинуватість.

Отже, суду не надано переконливих доказів умисного вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2КУпАП.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин повинен проводитися їх судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини, будь-яких переконливих доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно із ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених у ст. 7 КПК таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ч.1 п. 3 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, не доведено вчинення ОСОБА_1 умисних дій, передбачених ч.1 ч. 173-2 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а тому провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 252, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя: В.В. Пронька