Справа № 643/2974/24
Провадження № 3/643/2268/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, паспорт НОМЕР_1 від 05.08.2011, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2024 року до Московського районного суду м. Харкова після дооформлення з Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 875716 від 20.03.2024 року, 20.03.2024 року о 10 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 150 СК України у вигляді ненадання належних умов для проживання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення судових засідань або інших клопотань щодо розгляду справи до суду не надходило. Натомість в графі протоколу про адміністративне правопорушення «Заяви та клопотання» зазначила, що просить розглядати адміністративний матеріал у її відсутність. Тому у відповідності до положень статті 268 КУпАП, суд вважає за можливе розгляд матеріалу про адміністративне правопорушення провести у її відсутність.

Відповідно до ст. 268 КУпАП явка особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Судом встановлено, 20.03.2024 року о 10 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , громадянка ОСОБА_1 порушила вимоги ст. 150 СК України у вигляді ненадання належних умов для проживання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належать забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 875716 від 20.03.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ..

ОСОБА_1 не скористалась правом з`явитись до суду та надати суду свої пояснення, докази та заперечення проти доказів, наданих працівниками поліції.

За таких обставин у суду відсутні підстави ставити під сумнів вказані вище докази, які надані працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище правопорушення.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП за ознакою повторності, суд керується таким.

Протоколи відносно ОСОБА_1 складено за ч. 2 ст. 184 КУпАП. Відповідно, її дії кваліфіковані згідно протоколу як адміністративне правопорушення, вчинене повторно протягом року.

На підтвердження повторності у протоколі про адміністративне правопорушення вклеєний аркуш з написом:

«Сейфуліна Харківське районне Управління поліції № 1 (Київський) ГУНП в Харківській області протокол № ВАВ 554424 від 08.01.2024 00:00:00 ст. 184 ч. 1 Невик. Батьками обов`язків щодо виховання дітей ПОПЕРЕДЖЕННЯ.

Вказаний аркуш паперу, крім прізвища, не містять будь-яких інших даних особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, а також не містить будь-яких даних щодо особи, яка підготувала вказану інформацію, зокрема її посади, імені, підпису, печатки органу тощо.

За таких обставин суд не може визнати вказаний аркуш паперу належним та допустимим доказом факту накладення на особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, адміністративного стягнення протягом року.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суду не надана та в матеріалах справи відсутня.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих доказів, суд констатує, що будь-які належні та допустимі докази факту повторного протягом року вчинення ОСОБА_1 вказаного вище правопорушення, в матеріалах справи відсутні. Виходячи з положень ч. 2 ст. 251 КУпАП та практики Європейського суду з прав людини, суд позбавлений можливості за власною ініціативою збирати докази винуватості ОСОБА_1 , зокрема докази ознак повторності в її діях.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ознакою повторності, тобто як повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

За таких обставин, оскільки це покращує становище ОСОБА_1 , суд кваліфікує вказані вище дії ОСОБА_1 , які мали місце 20.03.2024, за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а не за ч. 2 ст. 184 КУпАП, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 184, ст. 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на неї штрафу у передбачений законом строк, до неї може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя - Олійник О.О.