Справа № 466/1105/24 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 33/811/648/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.

з участю, представника - адвоката Іваха О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Іваха О.І. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 березня 2024 року,

встановив:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 березня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 40800 (сорок тисяч вісімсот гривень) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років..

Стягнуто ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 23.01.2024 року о 17:49 год. гр. ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 на вул. Окуневського, 1 у м. Львові будучи позбавлений права керування ТЗ, порушивши вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 5 КУпАП.

На дану постанову представник ОСОБА_1 адвокат Іваха О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 25 березня 2024 року; провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог, покликається на те, що вважає оскаржувану постанову суду протиправною та такою, що суперечить вимогам матеріального та процесуального законодавства.

Апелянт вважає, що як вбачається з відеозаписів долучених до матеріалів адміністративної справи, о 17 годині 49 хвилин 23.01.2024 року ОСОБА_1 не здійснював жодного руху на транспортному засобі та не керував таким.

Зазначає, що згідно довідки щодо притягнення до адміністративної відповідальності від 26.01.2024 ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а не ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (як це зазначено в протоколі). Таким чином, фабула правопорушення; яка викладена у протоколі не відповідає доказам, які наявні в матеріалах адміністративної справи.

Зазначає, що на жодному із долучених до матеріалів справи відеозаписах працівниками поліції не зафіксовано факту руху транспортного засобу, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факту його зупинки працівниками поліпи та, як наслідок, факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відтак, долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи з портативного відеореєстратора №470228 не є належними та допустимими доказами.

Апелянт вважає, що довідки про притягнення до адміністративної відповідальності від 26.01.2024 не є належним доказом наявності в діях ОСОБА_1 повторності вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначає, що особа вважається притягнутою до будь-якої відповідальності з моменту набрання рішенням законної сили, тобто після закінчення строку на її оскарження, а кваліфікація правопорушення за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні

правопорушення передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення передбаченого частинами другою - четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відсутність належним чином завіреної копії постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частинами другою - четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка набрала законної сили, є суттєвим недоліком матеріалів справи.

Заслухавши пояснення адвоката Івахи О.І. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі наявні в матеріалах справи докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №635402, довідками від 26.01.2024, відеозаписом та іншими матеріалами адміністративної справи.

Отже, винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду першої інстанції доказами.

Що стосується доводів апелянта в частині недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 23.01.2024 року о 17:49 год в м.Львів по вул. Окуневського, то такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої так і апеляційної інстанцій, а невизнання ним своєї вини у скоєному, слід розцінити як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.

Крім цього, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №635402 від 23.01.2024, в такому зазначено, що від надання пояснень водій ОСОБА_1 відмовився та зазначив, що надасть їх у суді, згідно ст. 63 Конституції України, з чим погодився останній, про що свідчить його підпис у такому.

При цьому, ОСОБА_1 не вносив до протоколу жодних заперечень щодо обставин, викладених у ньому.

Твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

апеляційну скаргу скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Іваха О.І.- залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 березня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА