П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 530/1220/24

Номер провадження 3/530/351/24

13.06.2024 Суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Ситник О.В. розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає АДРЕСА_1 , не працюючого, індивідуальний ідентифікаційний номер суду не відомий, до адміністративної відповідальності притягався 17.01.2024 року , -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2024 року о 14 год 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурної лайки, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні правопорушення визнав, щиро каявся, прохав суворо не карати, оскільки ніде не працює ,оскільки доглядає за малолітнім сином , дружина працює на фермі та отримує мінімальну заробітну плату , має на утриманні двох неповнолітніх дітей ,пообіцяв що більше таке не повториться, прохав обмежитись усним зауваженням , оскільки немає коштів сплатити штраф , каявся .

Крім визнання вини правопорушником, його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( а.с.5,6).

Обираючи вид стягнення, суддя визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність визнання вини, щире розкаяння винного, обставини, що обтяжують відповідальність правопорушника суд не вбачає.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином у діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Норма ст.61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно частин 1,2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності із законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення правопорушника, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії»).

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Як зазначено у Постанові Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 по справі К/800/17615/16, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 проаналізувавши матеріали та документи, що маються в справі, враховуючи суть, характер правопорушення та його наслідки, особу ОСОБА_1 , його матеріальний стан, який ніде не працює, сімейний стан ,який має на утриманні двох неповнолітніх дітей та стан здоров`я, беручи до уваги те, що дане порушення не потягло за собою будь яких наслідків, що негативно вплинули на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, також беручи до уваги наявність пом`якшуючих відповідальність обставин та відсутність обтяжуючих обставин, та зважаючи на малозначність правопорушення та відсутність будь-яких негативних наслідків, суддя приходить до висновку, що є можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпАП, в порядку ст. 22 КУпАП і необхідно обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

У зв`язку із звільненням від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ч.2 ст.173-2, ст.ст.22,40-1,289, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 173-2 КУпАП в порядку ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі № 530/1220/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП - з а к р и т и.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області О.В. Ситник