Справа № 548/1354/24
Провадження № 3/548/371/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2024 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В. П., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, такого, що утриманців, пільгових статусів, інвалідності не має, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 24.05.2024 близько 23 год 06 хв по 242 км автодороги Київ-Харків-Довжанський на території Лубенського району Полтавської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зінниці очей не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, яка склалася, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився на відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що дійсно у зазначений в постанові дату, місці та час був зупинений працівниками поліції, які під час спілкування запідозрили його в тому, що він перебуває під впливом наркотичних засобів, після того як світили у очі ліхтарем. Запропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння в медичному закладі в м. Лубни. Він спочатку погодився, але потім відмовився. Вважає себе невинуватим, так як поліцейські порушили процедуру його огляду на стан сп`яніння. Також вказував на безпідставність його зупинки працівниками поліції. В м. Лубни їхати відмовився, так як не хотів залишати свій автомобіль на дорозі. Просив визнати його невинуватим.

Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП доводиться наступною сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 24.05.2024 серії ААД № 269611, де зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вказано, що 24.05.2024 близько 23 год 06 хв він на автодорозі Київ-Харків-Довжанський 242 км керував автомобілем ВАЗ2106 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зінниці очей не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, яка склалася, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився на відеозапис;

- відеозаписом з бодікамери патрульного поліцейського, з яких вбачається, що 24.05.2024 о 23 год 06 хв працівники поліції зупиняють автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 із-за керма якого виходить ОСОБА_1 .. Роз`яснюють останньому його процесуальні права, вказують на наявність у нього ознак, що вказують на перебування його в стані наркотичного сп`яніння, пропонують пройти медичний огляд у лікаря нарколога в м. Лубни. ОСОБА_1 відмовляється це зробити.

На відеозаписі зафіксовано спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , з якого вбачається, що поведінка останнього не відповідає обстановці. Останній поводиться жваво, говіркий, жартує з поліцейськими, не висловлює ніяких претензій з приводу того, що його зупинили працвіники поліції, відмовляється їхати у медичний заклад, погоджується беззаперечно підписати протокол. Працівники поліції роз`яснюють наслідки відмови пройти огляд у лікаря нарколога, ОСОБА_1 не заперечує проти складання відносно нього протоколу, їхати в медичний заклад відмовляється.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимог п.2.5 ПДР України.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідна наявність одночасно двох умов: 1) встановлений належним чином факт керування транспортним засобом; 2) встановлений належним чином факт перебування водія цього транспортного засобу в стані наркотичного сп`яніння на момент зупинки транспортного засобу, або його відмови від проходження відповідного огляду.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що 24.05.2024 о 23 год 06 хв працівники поліції за допомогою світлових маячків зупинили автомобіль ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався попереду них в попутному напрямку, за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 .

Протягом всього відеозапису події ОСОБА_1 не заперечував факт перебування в стані наркотичного сп`яніння, не оспорював висунуті працівниками поліції підозри, категорично після повідомлення останньому ознак, які вказують на перебування під впливом наркотичних засобів, відмовився їхати у лікувальний заклад для проходження огляду.

Відтак, суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 доведений поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами у справі.

Щодо доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку, вважаю, що вказаний факт також доведений належними та допустимими доказами, зважаючи на таке.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 його права згідно ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП, роз`яснюють те, що вони виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, тому пропонують проїхати у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння. Останній категорично відмовляється це робити, при цьому причин відмови не називає.

Суддя зауважує, що в силу приписів ч.1 ст.130, ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України проходження водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського відповідно до встановленого законом порядку є обов`язком водія, в той час як мотиви відмови особистого характеру від проходження цього огляду не впливають на кваліфікацію дій такої особи за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддя констатує, що поведінка ОСОБА_1 була нелогічною і такою, що не відповідає обстановці, так як останній не оспорював пред`явлені йому підозри, поводився грайливо, жартував, при цьому він мав всі можливості зняти із себе висунуту поліцейськими підозру про перебування в стані наркотичного сп`яніння, пройшовши огляд у медичному закладі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що працівники поліції світили йому ліхтарем в очі, говорили, що його зінниці не реагують на світло, перевіряли дані щодо нього по різних базах.

При цьому, суд враховує, що працівниками поліції зазначено в огляді ознаки, які вказують на перебування ОСОБА_1 під дією наркотичних засобів, однією із яких є відсутність реакції зінниць очей на світло.

Тому, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП розцінюю як спосіб захисту правопорушника та намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Ці його пояснення в своїй сукупності спростовуються дослідженими доказами по справі.

В судовому засіданні встановлено, що дії працівників поліції були послідовні та узгодженні, вчинені без перевищення повноважень, права ОСОБА_1 , які б нівелювали наявні у справі докази та слугували підставою для визнання його невинуватим, порушені не були.

Суддя констатує, що питання підстави зупинки автомобіля не є конструктивною ознакою диспозиції ч.1ст.130 КУпАП і відповідно відсутність у матеріалах справи відомостей з приводу зупинки ОСОБА_1 поліцією, на що посилається останній, не утворює достатню підставу для закриття провадження по справі, оскільки не спростовує факт керування ним транспортним засобом і його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку, тобто наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, за відсутності обставин, що пом`якшують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень у сфері транспорту, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, враховую, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст. 24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 605,60 грн належить стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 9, 23, 32, 33, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Реквізити для сплати штрафу: Полтавська/21081300 код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рр UA0016001).

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП сума штрафу, вказана вище, підлягає стягненню у подвійному розмірі - в сумі 34000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн (отримувач: ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300 код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рр: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя В. П. Старокожко