БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/794/24
Провадження № 3/730/405/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.5 ст.126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , будучи за ч.3 ст.126 КУпАП від 22.03.2024р. ААД005921 позбавленим права керування транспортними засобами строком на 3 місяці, повторно протягом року 12 червня 2024 року о 17-18 год у м. Борзна по вул. Г.Барвінок, 9, керував автомобілем «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.2.1а, Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи за наданою ним та вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою місця проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також шляхом публікації оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України від 01.07.2024р., але в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, заяви про слухання справи в його відсутність, її відкладення чи письмових пояснень до змісту протоколу, не подав. Тому, з огляду на зазначені обставини, суд вважає за можливе провести розгляд даної адміністративної справи в межах наявних доказів у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, участь якої відповідно до ст.268 КУпАП не є обов`язковою, що не є порушенням прав цієї особи, передбачених ст.268 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини (рішення в справах «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р., «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989р.), яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

За змістом вимог ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з п.2.1а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Керування транспортним засобом особою, особою, позбавленою права керування транспортними засобами, є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, а повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом (автомобілем) у період дії такої заборони, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №005899 від 12.06.2024р., зі змістом якого притягуваний погодився і його підписав, будь яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять;

- відеозаписом із технічного засобу, де зафіксовано зупинку та спілкування працівників патрульної поліції з водієм автомобіля ОСОБА_1 ;

- постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 22.03.2024р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці (справа №730/362/24);

- зобов`язальною розпискою від 12.06.2024р. про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;

- довідкою ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував та в нього вилучено посвідчення тракториста-машиніста;

Водночас сукупність зазначених доказів вказує лише на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, провадження в справі за яке не підвідомче судам, а входить до компетенції органів Національної поліції (ст.221, 222 КУпАП), що унеможливлює самостійне здійснення судом перекваліфікації протиправних дій правопорушника. Однак, поліцейським усупереч вимог ч.2 ст.251 КУпАП до протоколу не додано жодних доказів повторного протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою такого права, що слугувало б підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Одночасно суд констатує про можливість притягнення в судовому порядку ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, але за кваліфікуючою ознакою повторності вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП (при наявності встановленого державним виконавцем тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами у зв`язку із заборгованістю по сплаті аліментів), однак така кваліфікуюча ознака в протоколі поліцейським не зазначена.

Натомість суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.; «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р.).

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» за викладеної поліцейським в адмінпротоколі фабули обвинувачення ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки за наслідками розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір стягненню з нього не підлягає.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі №450/205/19 надано оцінку невиконання заборони керування транспортними засобами, особою до якої застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, її ухилення від виконання постанови суду, що є однією з форм невиконання судового рішення, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.382 КК України.

У даній справі встановлені обставини вказують на можливе вчинення кримінального правопорушення - умисне невиконання судового рішення, оскільки убачається, що ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні й знав про результати розгляду справи №730/362/24 про позбавлення його права керування транспортними засобами строком на 3 місяці, проте у межах терміну цієї судової заборони навмисно її порушив.

Тому, копію постанови суду щодо таких дій ОСОБА_1 необхідно направити прокурору для вирішення питання в порядку ст.214 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 9, 33, 40-1, 126, 245, 247, 251, 252, 268, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію постанови направити до Ніжинської окружної прокуратури для прийняття рішення про реєстрацію в ЄРДР кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець