Провадження № 3/933/205/24
Справа № 933/355/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2024 року смт Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Попович І.А., за участі секретаря судового засідання Осадчої Л.В., представника ВП № 1 Краматорського РУП Мірошніченка В.В., потерпілої ОСОБА_1 , особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справ, які надійшли від відділення поліції № 1 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

- ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснено,

- за ч. 2 ст. 173-2, ч. 3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29.05.2024 року до суду надійшли 2 протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколів щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2024 року призначення в справах не відбулося у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

На підставі наказу № 5-ВІД/80/24 від 29.05.2024 року суддя Попович І.А. приймав участь у дистанційному навчанні, яке організовано Національною школою суддів України, у період з 29.05.2024 року по 31.05.2024 року.

31.05.2024 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколів щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2024 року призначення в справі не відбулося у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2024 року, справи № 933/355/24, № 933/356/24 та № 933/366/24 було передано головуючому судді Попович І.А.

Частиною 2 ст. 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила декілька правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Постановою судді від 03.06.2024 року вказані справи об`єднані в одне провадження та призначені до розгляду на 12 червня 2024 року.

Про час і місце судового розгляду судом був повідомлений керівник Олександрівського відділу Краматорської окружної прокуратури з метою забезпечення участі прокурора при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Прокурор у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суддею залучено до участі у судовому розгляді поліцейського ВП № 1 Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області, який склав протоколи.

Працівник поліції у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Оскільки КУпАП не передбачає обов`язкової участі в судовому засіданні прокурора та поліцейського, який склав протокол, суддя вважає за можливе проведення судового засідання без їх участі.

Розглянувши одночасно справи про адміністративні правопорушення, суддя встановив наступне.

ОСОБА_2 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, - 25 травня 2024 року, близько 16 год. 00 хв., за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, внаслідок чого, могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, - 26.05.2024 року, о 08 год. 00 хв., знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , чим не виконав заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника № АА 417766, винесеного стосовно нього 25.05.2024 року о 22:30 год. строком на 10 діб, в частині заборони на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу ААД № 676801 від 25.05.2024 року - 25.05.2024 року, о 20 год. 20 хв., в с. Спасько-Михайлівка по вул. Центральній,103, водій ОСОБА_2 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчиненення правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем FIAT TIPO, д/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора 6810 Драгер. Результат продуття становив 1,86 ‰, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчинених правопорушеннях визнав, зазначив, що у цей день вони з потерпілою посварилися на подвір`ї його тітки ОСОБА_3 і він дійсно ображав її нецензурною лайкою. Після цього пішов додому. Після складання протоколу та винесення заборонного припису він з дому пішов, але біля 1 години ночі повернувся. Наступного дня він знову посварився з потерпілою, вона викликала поліцію і поліцейські склали на нього протокол за порушення заборонного припису. На даний час він закодувався у м. Дніпро і проживає разом з потерпілою.

Стосовно керування у стані сп`яніння пояснив, що дійсно приїхав додому на автомобілі Фіат, де його зустріли поліцейські та запропонували продути алкотестер. Він погодився та продув. Результат продуття не пам`ятає, але з ним погодився. Додатково зазначив, що працівники поліції повинні документувати правопорушення більш уважно, оскільки на відео не зафіксовано те, що він керував транспортним засобом та не видно показник алкотестеру.

Потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні надала пояснення, відповідно до яких 25.05.2024 року ОСОБА_2 почав сварку ще вдома та ображав її нецензурною лайкою. Вона пішла з дому до його тітки. ОСОБА_2 прийшов за нею та на городі продовжив сварку, ображав її нецензурною лайкою. Коли він пішов то вона через деякий час зателефонувала до поліції.

Поліцейський ВнП № 1 Краматорського РУП Мірошніченко В.В. у судовому засіданні вважав доведеним вину ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 3 ст. 130 КУпАП за наведених в протоколах обставин.

Суддя, дослідивши матеріали справ, встановив наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 977789 від 25.05.2024 року містить відомості про те, що 25 травня 2024 року, близько 16 год. 00 хв., вчинив насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 , а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, внаслідок чого, могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_1 , чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 219916 від 25.05.2024 року містить відомості про те, що 26.05.2024 року, о 08 год. 00 хв., знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , чим не виконав заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника № АА 417766, винесеного стосовно нього 25.05.2024 року, о 22:30 год, строком на 10 діб, в частині заборони на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи ОСОБА_1 , чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Протокол містить відомості про те, що ОСОБА_2 02.10.2023 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Електронні рапорти чергового відділення поліції № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про надходження повідомлень зі служби 102 про домашнє насильство.

Заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів до ОСОБА_2 , який 25.05.2024 року виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував розправою, а також не виконав вимоги заборонного припису та перебував вдома за місцем проживання потерпілої (а.с.6,22).

Письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких, 25.05.2024 року її цивільний чоловік ОСОБА_2 виражався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував розправою, фізична шкода їй не заподіяна (а.с.7).

Письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких, 25.05.2024 року відносно її цивільного чоловіка ОСОБА_2 у зв`язку з вчиненням ним домашнього насильства, винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 10 діб. Після винесення припису ОСОБА_4 пішов з дому, вона теж пішла до свого хрещеного переночувати через побоювання, що ОСОБА_4 вночі повернеться та вчинить скандал. Коли вона близько 08:00 год. наступного дня повернулася додому, ОСОБА_4 вже був вдома, про що вона і повідомила поліцію, оскільки співмешканець не хотів залишати будинок (а.с.23)

Письмові пояснення ОСОБА_2 відповідно до яких, тривалий час мешає разом із співмешканкою ОСОБА_1 , відносно якої 25.05.2024 року він вчинив домашнє насильство та йому винесено терміновий заборонний припис строком на 10 діб. Того ж дня він пішов з дому, але близько 01 год, 26.05.2024 року повернувся додому та виявив, що співмешканки вдома немає та ліг спати. Цього дня близько 8 ранку вона повернулася додому та, виявивши там ОСОБА_4 , зателефонувала до поліції (а.с.24).

Постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 02.10.2023 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відновідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, постанова набрала законної сили 13.10.2024 року (а.с.9-12).

25.05.2024 року, о 22:30 год, відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 10 діб, зокрема, із забороною на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи - ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 роз`яснені положення статті 173-2 КУпАП про притягнення до відповідальності за невиконання термінового заборонного припису стосовно кривдника, зобов`язання повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ Національної поліції України за місцем учинення домашнього насильства, а також про право оскарження термінового заборонного припису стосовно кривдника до суду, але він відмовився його підписувати, як і отримувати копію (а.с.25).

Вказаний терміновий заборонний припис ОСОБА_2 не оскаржував.

Факт перебування ОСОБА_4 за місцем мешкання постраждалої особи - ОСОБА_1 26 травня 2024 року, близько 08:00 год, підтверджено письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Дослідивши зазначені докази, суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України настає у разі дії, вчинених особою, за одне з порушень, а саме: умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", насильство в сім`ї - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 25 України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Суддя, оцінивши дослідженні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю дійшов до висновку, що вина ОСОБА_2 поза розумним сумнівом повністю доведена у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як повторне протягом року умисне завдання дій психологічного характеру, які завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої та невиконання термінового заборонного припису.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 35 КУпАП, є вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Суддею у судовому засіданні досліджені протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 676801 від 25.05.2024 року, та додані до них матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 676801 від 25.05.2024 року, містить відомості про те, що 25.05.2024 року, о 20 год. 20 хв., в с. Спасько-Михайлівка по вул. Центральній, 103, водій ОСОБА_2 , керував автомобілем FIAT TIPO, д/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора 6810 Драгер. Результат продуття становив 1,86 ‰, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП. Водія було притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП Добропільським міськрайонним судом 28.03.2023 року.

У протоколі свідків не зазначено.

Протокол містить відомості про роз`яснення ОСОБА_2 ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи в Олександрівському районному суді.

У протоколі міститься інформація про те, що посвідчення водія не вилучалось та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Від дачі пояснень ОСОБА_2 відмовився, про що зазначено у протоколі.

Протокол підписано особою, що притягається до адміністративної відповідальності, та працівником поліції (а.с.40).

Постановою серії ЕНА № 2236951 від 25.05.2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с.41).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.42) та роздруківки з приладу "Alcotest 6810" до нього, 25.05.2024 року, о 20:32 год, було проведено тест ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння. Результат тесту склав 1,86 ‰, роздруківка підписана самим правопорушником (а.с.43). Графа про згоду ОСОБА_2 з результатами тесту в акті не містить підпису правопорушника.

Згідно постанов суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності 31.08.2023 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 130 КУпАП та Межівським районним судом Дніпропетровської області 21.12.2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.45-48);

З довідки відділення поліції № 1 Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області вбачається, що ОСОБА_2 посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував та притягався на протязі року до адміністративної відповідальності: 31.08.2023 року Добропільським міськрайонним судом та Межівським районним судом 21.12.2023 року за ст. 130 КУпАП (а.с. 49);

Відеозаписи, долучені до протоколу (а.с.50), складаються з 7 файлів:

- файл: «CAM-014__0012» містить відомості про те, що автомобіль стоїть біля двору, підходить поліцейський просить представитися, в цей час чоловік встає з автомобіля з водійського сидіння та запитує: І що з того? Поліцейський попереджає про те, що ведеться відеофіксація на нагрудну боді-камеру. Водій називає себе ОСОБА_5 . Продовжують запитувати: Чи вживав сьогодні спиртні напої, на що відповідь: Нічого не вживав. Поліцейський зазначає, що від водія чути запах алкоголю та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Водій не погоджується, поліцейський продовжує: Ви тільки що керували транспортним засобом, що записано на боді-камеру. Водій спочатку відмовляється продувати, але потім погодився. Коли було розпаковано мундштук для алкотестера, водій почав заперечувати факт керування транспортним засобом. Поліцейський при цьому наполягав, що все зафіксовано на відеозаписі як водій їхав з магазину. Знову пропонують продути, водій відмовляється. Пропонують проїхати для огляду до Добропільської лікарні, водій продовжує сперечатися, зазначає, що його не зупиняли на дорозі, то чого він повинен продувати. На що поліцейський зазначив, що неважливо, де його зупинили. Водій зазначає, що він «приїхав до себе додому». Водій робить декілька спроб продути Драгер, але при цьому не дує в мундштук, а тільки робить вигляд, що дує, а потім продув, але не достатню кількість повітря. На цьому спроби продути закінчилися і він знову почав сперечатися. На питання водія: З якого приводу вони біля його будинку. Поліцейський зазначив, що зафіксовано повідомлення на лінію 102 про вчинення домашнього насильства, тому вони і приїхали. Поліцейський зазначив, що коли він знаходився біля будинку, ОСОБА_4 під`їхав до двору на автомобілі, що зафіксовано на боді-камеру, і в поліцейського виникла підозра про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння та має ознаки сп`яніння (чути запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння обличчя), тому пропонує пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатора. На що водій зазначає, що він вже пройшов. Поліцейський зазначив, що водій продув неправильно - недостатня кількість повітря та не обхватив трубку губами. Водій проситься попити води. В цей час поліцейський помічає в автомобілі зброю - пістолет. Підійшов інший поліцейський, знову роз`яснює як треба продути, але водій відмовляється, запевняючи, що він вже продув. Ще якийсь час сперечається з поліцейськими, після чого продуває газоаналізатор о 20:36 год, чекають на результат.

- файл: «CAM-014__0013» містить відомості про те, що результат продуття становить 1,86 ‰ , про що зазначає поліцейський, але на відео не видно. Повідомляють ОСОБА_4 , що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, запитують: - Ви згодні, на що він «ну и шо, шо ты меня поймал на тротуаре пьяным». Повідомляють, що буде складено протокол за ст. 130, на що водій заперечує, він не погоджується, бо його впіймали на тротуарі. Йому роз`яснюють права та зазначають, що у разі незгоди з результатами він може проїхати до лікарні. Відповіді не надходить. Один з поліцейських спілкується з потерпілою (дружиною), просить пройти її до будинку. Розмовляють з приводу виклику щодо домашнього насильства. На прохання поліцейського забрати зброю з автомобіля відмовився, як і не дав дозволу забрати її дружині. Вмовляє поліцейських відпустити і він поїде. Розпочато оформлення протоколу.

- файл: «CAM-014__0014» містить відомості про те, що один з поліцейський намагається переконати ОСОБА_4 дозволити дружині забрати пістолета, але він відмовляє. Інший поліцейський складає протокол. Водій намагається сісти до автомобіля, щоб заїхати у двір, поліцейський йому не дозволяє. Водій неодноразово наполягає на тому, що його ніхто не ловив, тому протокол ні до чого. При цьому водій зазначає, що він приїхав додому на машині, за рульом. Продовжують сперечатися.

- файл: «CAM-014__0015» містить відомості про продовження сперечань. Триває процедура складання протоколу за ст. 130 КУпАП. Під відеозапис відмовляється надавати пояснення.

-файли: "CAM-014__0016" та "CAM-014__0017" містять відомості про розмови на сторонні теми.

- файл: «CAM-014__0018» містить відомості про роздрукування результатів продуття, продовжують заповнювати протокол. Поліцейський запитує, чи буде ОСОБА_4 "щось підписувати", на що останній відмовився під відеозапис.

- файл: «CAM-014__0019 » містить відомості про те, що ОСОБА_4 підписує протокол, роздруківку тестування та постанову.

При вирішенні питання, щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, суддя враховує наступне.

Згідно з положеннями ч.ч. 2-6 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до загальних положень ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Частиною 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю дійшов до висновку, що вина ОСОБА_2 поза розумним сумнівом не доведена у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП за наступних підстав.

Досліджений судом відеозапис не містить відомостей про керування ОСОБА_2 транспортним засобом. На відеозаписі містяться тільки суперечки поліцейського з ОСОБА_2 з цього приводу та запевнення поліцейським про наявність у нього відеозапису керування автомобілем. Такий відеозапис до протоколу не долучений.

Під час продування ОСОБА_2 алкотестеру він декілька раз намагався його продути та тільки в останню спробу, о 20:36 год, це вдалося. На відео відсутній екран алкотестеру та не зафіксовано показник алкотестеру.

До протоколу долучений тест алкотестеру за № 1220 від 25.05.2024 року в якому час тестування зазначений о 20:32 год.

З огляду на викладене, суддя вважає за неможливе прийняти долучений тест, як належний доказ.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП необхідно закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вчинив два доведених у судовому засіданні адміністративні правопорушення, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, адміністративне стягнення необхідно накласти з урахуванням ст. 36 КУпАП.

Статтею 40-1 КУпАП, передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає грошову суму 605,60 грн.

Враховуючи дані про особу порушника ОСОБА_2 - не працює, є особою з інвалідністю, повторно протягом року притягається до адміністративної відповідальності, вчинив правопорушення в стані сп`яніння, та керуючись ст.ст. 33-35, 36, ч. 2 ст. 173-2, ч. 3 ст.130, 284 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення з урахуванням ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянщо становить грошову суму 340 (триста сорок) гривень 00 копійок за наступними реквізитами: Отримувач - Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37967785, банк отримувача (ГУДКСУ) - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку - UA0005001, код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60грн. за наступними реквізитами: Отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача (ГУДКСУ) - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку - UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області.

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.