Справа № 517/1183/24
Провадження № 3/517/926/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року с-ще Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, працюючого охоронцем охоронної фірми «Гепард», ідентифікаційний номер невідомий, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол складений поліцейським СРПП Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Гуркушем О.О.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення встановлено, що 16 липня 2024 року біля 18 год 00 хв. по автодорозі Т1614 с-ще Затишшя Роздільнянського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував мотоблоком «Дизельний Грунторіз», державний номерний знак відсутній, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою та проведення медичного огляду у лікарні ОСОБА_1 відмовився під відеозапис на нагрудну камеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

У судове засідання, призначене на 01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повісток за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою його проживання: АДРЕСА_2 та за адресою реєстрації його місця проживання: с. Березівка Подільського району Одеської області. Адреса місця реєстрації ОСОБА_1 отримана судом 30 серпня 2024 року від Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с. 16). Направлена ОСОБА_1 судова повістка про виклик до суду за місцем його проживання, повернута суду з відміткою пошти про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою», в свою чергу направлена йому судова повістка про виклик до суду за місцем його реєстрації, повернута суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 18, 21).

У зв`язку із вказаним, 27 вересня 2024 року з метою перевірки актуальності інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , судом направлено відповідний запит до Балтської міської ради Подільського району Одеської області (а.с. 19).

02 жовтня 2024 року від Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Балтської міської ради Одеської області до суду надійшла відповідь, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22, 26).

У судове засідання, призначене на 07 листопада 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлення поштовим зв`язком судової повістки за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . Направлена йому судова повістка про виклик до суду за його місцем реєстрації, повернута суду з відміткою пошти про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 28).

Також, про судове засідання, призначене на 07 листопада 2024 року ОСОБА_1 повідомлявся через розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України про його виклик в судове засідання (а.с. 24).

У судове засідання призначене на 17 грудня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлення конверту з судовою повісткою та рекомендованим повідомленням про вручення за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , яке повернулося до суду з відміткою про отримання ОСОБА_1 судової повістки (а.с. 31).

Водночас 16 грудня 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшли письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 32-33). У письмових запереченнях ОСОБА_1 зазначає, що в липні-серпні 2024 року працівниками поліції відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, другий примірник протоколу поліцейськими йому вручено не було. Щодо самої події вказує, що в липні-серпні 2024 року, на узбіччі дороги в с-щі Затишшя Роздільнянського району Одеської області, він займався ремонтом мотоблоку «Дизельний грунтофрез». Ближче до вечора, працівники поліції, які проїжджали поруч, зупинилися біля нього та запропонували пройти тест на стан сп`яніння. Однак від проходження огляду він відмовився, оскільки мотоблоком не керував та взагалі Грунтофрез був у непрацюючому стані. Також вказує, що «Дизельний грунтофрез» призначений для обробітку ґрунту фрезами. З його допомогою розпушують ґрунт, борються з бур`янами, підгортають. Даних про те, що цей прилад призначений для перевезення людей і вантажу, в інструкції немає. Також, не передбачена і державна реєстрація та облік даного мотоблоку, а особа, яка його використовує, не повинна мати водійське посвідчення. Крім цього, зазначає, що на момент виявлення його поліцейськими він спиртних напоїв не вживав. За таких обставин просить суд закрити провадження у справі за ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Частиною 1 ст. 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Отже, ураховуючи закінчення строку розгляду справи, визначеного ч. 1 ст. 277 КУпАП та те, що ОСОБА_1 реалізував своє право на захист шляхом надання відповідних письмових заперечень на протокол, був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а також беручи до уваги те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши письмові заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, докази надані на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказуванню підлягають доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) чи відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, так як протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за порушення ним п. 2.5 ПДР, матеріалами справи повинно бути підтверджено, що останній дійсно керував транспортним засобом та він відмовився пройти вказаний огляд.

В свою чергу з огляду на вказане вище суд не може прийняти до уваги доводи ОСОБА_1 викладенні ним у письмових запереченнях на протокол відносно того, що на момент звернення до нього поліцейських він не вживав алкогольний напоїв, оскільки останньому інкримінують порушення п. 2.5 ПДР (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння), а пункту 2.9 ПДР (керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, в письмових запереченнях ОСОБА_1 вказує, що в липні-серпні 2024 року, на узбіччі дороги в с-щі Затишшя Роздільнянського району Одеської області він займався ремонтом мотоблоку «Дизельний грунтофрез». Ближче до вечора, працівники поліції, які проїжджали поруч, зупинилися біля нього та запропонували пройти тест на стан сп`яніння. Однак від проходження огляду він відмовився, оскільки мотоблоком не керував та взагалі Грунтофрез був у непрацюючому стані і знаходився на узбіччі дороги.

Разом з тим, твердження ОСОБА_1 викладені ним у письмових запереченнях щодо не керування ним мотоблоком, повністю спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому зафіксовано, як водій ОСОБА_1 перебуваючи за кермом мотоблока рухається по автодорозі. При цьому надалі виконавши вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу, водій повернувши на узбіччя ще деякий час не глушить мотор мотоблока (відеозапис № 0000000……0012 час 00:01 00:38).

Також, спростовуються твердження ОСОБА_1 відносно того, що працівниками поліції не надавався йому другий примірник протоколу, адже на наявному в матеріалах справи відеозаписі чітко зафіксовано, як працівники поліції ознайомлюють водія із протоколом про адміністративне правопорушення та пропонують йому поставити свій підпис за отримання другого екземпляра, на що водій відмовляється. Після вказаного працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що в такому разі другий примірник протоколу буле направлено йому засобами поштового зв`язку (відеозапис № 0000000……0013). Варто наголосити, що в протоколі про адміністративне правопорушення міститься інформація про те, що другий примірник протоколу було направлено ОСОБА_1 16 липня 2024 року за вих. № 67.2/3626.

Крім цього, суд визнає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 відносно того, що мотоблок «Дизельний грунтофрез» призначений для обробітку ґрунту фрезами. З його допомогою розпушують ґрунт, борються з бур`янами, підгортають. Даних про те, що цей прилад призначений для перевезення людей і вантажу, в інструкції немає. Також, не передбачена і державна реєстрація та облік даного мотоблоку, а особа, яка його використовує, не повинна мати водійське посвідчення.

Так, згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Мотоблок засіб, який приводиться в рух мускульною силою та двигуном для обробки землі, на ньому немає обладнання для перевезення людей і (або) вантажу, кермового колеса та місця для водія.

Натомість, у даній конкретній справі, ОСОБА_1 використовував мотоблок у якості транспортного засобу для пересування та перевезення інших людей чи вантажу, оскільки з відеозапису вбачається, що до мотоблока був причеплений кузов, а сам ОСОБА_1 сидячи за його кермом рухався по автодорозі.

Отже, у даному випадку переобладнаний мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема, і самого водія чи його вантажу, а тому він є повноправним учасником дорожнього руху, і вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом повинна нести відповідальність за керування ним у стані сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння пристрою номерного знаку чи за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Отож, з огляду на викладене вище, переобладнаний мотоблок «Дизельний грунтофрез», яким ОСОБА_1 керував як учасник дорожнього руху - водій, офіційно визнається транспортним засобом, за керуванням яким з ознаками алкогольного сп`яніння чи у разі відмови від проходження огляду на встановлення такого стану у визначеному законом порядку, настає адміністративна відповідальність, передбачена ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд відхиляє викладені в письмових поясненнях доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5. ПДР.

В свою чергу винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 123933 від 16 липня 2024 року, з якого вбачаються дані про його особу, дату, час, місце, обставини скоєного ним правопорушення (а.с. 1),

- копією постанови серії ББА № 903896 від 16 липня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП за те, що він 16 липня 2024 року біля 18 год 00 хв. по автодорозі Т1614, керував мотоблоком «Дизельний Грунтофрез», причіп у якого був не зареєстрований у встановленому законом порядку, протягом десяти діб з моменту його придбання, чим порушив п. 30.1 ПДР (а.с. 4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію та швидкість реакції від 16 липня 2024 року, з якого вбачається, що у результаті огляду працівниками поліції водія ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, та те, що останній не доставлявся до медичного закладу у зв`язку з відмовою водія від проходження медичного обстеження у медичному закладі (а.с. 5);

- з відеозаписів з персонального нагрудного відеореєстратора NC-M6B працівників поліції, які містяться на DVD-R 4.7 GB /120 min вбачається, що ОСОБА_1 під час керування мотоблоком, був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинки слугувало те, що водій керував мотоблоком, причіп, якого був незареєстрований у встановленому законом порядку. Поліцейські запитали ОСОБА_1 чи не вживав він алкогольних напоїв, на вказане останній відповів, що такою спекою взагалі неможливо вживати алкоголь. Після вказаного працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або медичний огляд в лікарні. На зазначене останній відмовився та пояснив, що за день вжив два стакана пива (зокрема один стакан випив перед тим, як сісти за кермо мотоблока) і прилад покаже позитивний результат. Після відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейські повідомили водію про складання відносно цього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Також працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 , що законом заборонено сідати за кермо будь-якого механічного транспорту в стані алкогольного сп`яніння, на що останній вказав, що йому як водію це відомо. Крім цього, на відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції ознайомлюють ОСОБА_2 із протоколом про адміністративне правопорушення та пропонують останньому отримати його примірник, розписавшись за це в протоколі. Однак водій від отримання другого примірника протоколу відмовляється, як і від отримання інших документів, а саме копії направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння та копії постанови ухваленої працівниками поліції. Після цього, поліцейськими було роз`яснено ОСОБА_2 , що зазначені документи будуть направлені йому засобами поштового зв`язку. Отже, з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засоби, так і в медичному закладі (а.с. 6).

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, для фіксування факту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння достатньо зафіксувати його відмову за допомогою технічного пристрою на який здійснюється безперервний відеозапис. При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні пристрої для здійснення такого виду відеозапису.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що водій ОСОБА_1 всупереч п. 2.5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів та отримана працівниками поліції від ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП з застосуванням технічних засобів відеозапису.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення ураховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Суд крім цього, ураховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема його рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, де Суд у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому слід зауважити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає.

З довідки начальника ВП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Алексєєвича В.О. № 67.2/4297 від 13 серпня 2024 року вбачається, що згідно облікових даних ОСОБА_1 посвідчення водія в підрозділах ТСЦ не отримував та протягом року останній до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП не притягувався (а.с. 10).

Зі змісту абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа не має такого права.

Водночас суд ураховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладений в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20 (провадження №51-944 кмо 23), згідно якого суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.

Ураховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративних правопорушень отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, беручи до уваги правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 04 вересня 2023 року та ураховуючи обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_1 , а також те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування ним в стані алкогольного сп`яніння є небезпечним як для самого водія, так і для інших учасників дорожнього руху, суд, з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним, так і іншими особами нових правопорушень, дійшов до висновку про застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605 грн 60 коп.).

Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 01 квітня 2016 року, яке надане ОСОБА_1 на адресу суду вбачається, що останній є інвалідом ІІІ групи.

Разом з тим, п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

За таких обставин, з ОСОБА_1 потрібно стягнути судовий збір в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 23, 33-35, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, працюючого охоронцем охоронної фірми «Гепард», ідентифікаційний номер невідомий, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, працюючого охоронцем охоронної фірми «Гепард», ідентифікаційний номер невідомий, на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Згідно із ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, накладеного на нього, тобто 34000 гривень, що передбачено ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: