ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 Справа №607/1282/24 Провадження №3/607/1028/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , не працює,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №364968 від 13.01.2024 (далі Протокол), 13.01.2024 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме висловлювала словесні образи в його сторону та погрожувала фізичною розправою, таким чином могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вини у інкримінованому правопорушенні не визнала. Зазначила, що вони з чоловіком не поживають разом, однак ще одружені. В той день він приїхав близько 20 год, почав стукати та вибивати двері. Оскільки була в приміщені сама, почала переживати за свою безпеку, тому подзвонила до сина та друга. Через 20 хвилин він зайшов до квартири та почав бігати за нею з палкою. У зв`язку із цим викликала поліцію, однак він пішов до їх приїзду. Зазначила, що не ображала ОСОБА_2 .

Захисник ОСОБА_1 адвокат Семененко С.М., просив закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 за викликом до суду не прибув.

Дослідивши матеріали, вважаю за необхідне зазначити наступне:

згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП). Суддя не може виходити за межі своїх повноважень, і не має права відшукувати докази та обставини, не зазначені у протоколі.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Проте, належні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильство щодо ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, у матеріалах справи відсутні.

Так, на підтвердження вини надано лише: протокол прийняття заяви ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.01.2024, в якій остання повідомляє про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо неї; письмові пояснення ОСОБА_1 від 13.01.2024, в який викладено аналогічну інформацію що і в протоколі прийняття заяви; пояснення ОСОБА_2 від 13.01.2024, в яких він повідомляє про те, що в нього виник конфлікт з невідомим чоловіком, який перебував в квартирі ОСОБА_1 , під час якого останній почав його обзивати нецензурною лайкою, погрожувати йому фізичною розправою, шарпав за верхній одяг. Будь якої інформації про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 в своїх поясненнях не повідомив; терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №304976 від 13.01.2024; форму оцінки вчинення ризиків домашнього насильства від 13.01.2024; електронний рапорт від 13.01.2024, який не може бути доказом у справі; постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173 КУпАП та накладено стягнення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому, не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Таким чином, судом встановлено, що докази які надано суду для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства щодо її чоловіка ОСОБА_2 , не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251,252, 254, 255, 256, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Cуддя Н. П. Воробель