ун. № 759/6181/24
пр. № 3/759/2462/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неповнолітнього, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

21.03.2024 приблизно о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Деу», державний номерний знак НОМЕР_2 по просп. Берестейському, 100 в м. Києві, не маючи права керування таким транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи сповіщався засобами зв`язку. Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розгляд справи про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про судовий розгляд справи стосовно неї. В своїх рішеннях у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України" ЄСПЛ наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити всіх заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

Зважаючи на те, що судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення права водія на доступ до правосуддя та можливості реалізувати своє право на захист, враховуючи правила ст. ст. 268, 277 КУпАП, у зв`язку з тим, що в справі є достатні дані про його обізнаність зі своїми правами, про місце розгляду справи в суді, відсутні заяви, клопотання, які перешкоджають розгляду справи, суддя розглянув дану справу у відсутності водія, вважаючи, що за наведених обставин його право на захист порушено не буде.

Згідно письмових пояснень, які направив ОСОБА_1 через канцелярію суду, він 21.03.2024 перебував в салоні автомобіля «Деу», державний номерний знак НОМЕР_2 , однак цим транспортним засобом він не керував, а чекав на батька.

Проаналізувавши дані протоколу та додатку до нього - відеозапису з нагрудної камери поліцейського, суддя приходить до наступних висновків.

Ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.1."а" ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 859868 від 21.03.2024, ОСОБА_1 21.03.2024 приблизно о 15 год. 50 хв. керував автомобілем «Деу», державний номерний знак НОМЕР_2 по просп. Берестейському, 100 в м. Києві, не маючи права керування таким транспортним засобом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП. Тобто, в протоколі детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , а також зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 859868 від 21.03.2024 як доказ долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Суд звертає увагу, що запис з нагрудної камери поліцейського дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які брали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, згідно даних відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та під час спілкування з останнім попросили надати посвідчення водія, на що ОСОБА_1 повідомив, що посідчення водія у нього немає і він його ніколи не отримував. Крім того, ОСОБА_1 повідомив, що він сів за кермо, оскільки йому терміново потрібно було поїхати, свою провину розуміє (00:02:00 хвилина відеозапису).

За таких обставин суддя відхиляє твердження ОСОБА_1 щодо не керування ним 21.03.2024 приблизно о 15 год. 50 хв. автомобілем «Деу», державний номерний знак НОМЕР_2 по просп. Берестейському, 100 в м. Києві, оскільки останні спростовуються даними відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, згідно яких вбачається, що на момент зупинки працівниками поліції даного автомобіля - ОСОБА_1 перебуває за кермом даного автомобіля. Більше того, згідно відеозапису, ОСОБА_1 підтверджує, що керував даним транспортним засобом.

Отже, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 на момент вчинення даного правопорушення є неповнолітнім.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Отже, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративнного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи особу правопорушника - його неповнолітній вік, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, а також, зважаючи на те, що транспортний засіб - автомобіль «Деу», державний номерний знак НОМЕР_2 є джерелом підвищеної небезпеки та керування ним могло призвести до негативних наслідків, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення як штраф буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для застосування відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП.

На підставі викладеного й ч. 2 ст. 126 КУпАП, керуючись ст. ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 605 гривень 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик