Провадження № 3/641/1440/2024 Справа № 641/3502/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові матеріали, що надійшли з Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 06/24 від 21.05.2024 року ОСОБА_1 , будучи старшиною служби цивільного захисту, який 10.05.2023 звільнений з посади водія 31 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, будучи згідно п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб?єктом, на якого поширюється дія цього Закону України, усупереч вимогам п. 27 р. XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме 07.02.2024 року, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01.01.2023 року по 10.05.2023 року, (при звільненні), чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вважав доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, посилаючись на обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим останній підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав та пояснив, що декларацію після звільнення подав несвоєчасно у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши додані до протоколу матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши додані до протоколів матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 15 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12.02.2020 № 81) склад осіб, які перебувають на службі цивільного захисту, поділяється на рядовий і начальницький. Начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий. Особам начальницького складу присвоюються такі спеціальні звання: молодший начальницький склад - молодший сержант служби цивільного захисту, сержант служби цивільного захисту, старший сержант служби цивільного захисту, старшина служби цивільного захисту, прапорщик служби цивільного захисту, старший прапорщик служби цивільного захисту.

Наказом начальника ГУ ДСНС у Харківській області від 06.07.2021

№ 269 старшину служби цивільного захисту ОСОБА_1 призначено на посаду водія 31 ДПРЧ 2 ДПРЗ ГУ ДСНС у Харківській області з 06.07.2021.

Відповідно до п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII особи начальницького складу служби цивільного захисту є суб?єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Враховуючи викладене, старшина служби цивільного захисту ОСОБА_1 , будучи особою начальницького складу служби цивільного захисту, є суб?єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Наказом начальника ГУ ДСНС у Харківській області від 10.05.2023

№ 211 о/с старшину служби цивільного захисту ОСОБА_1 звільнено з посади водія 31 ДПРЧ 2 ДПРЗ ГУ ДСНС у Харківській області з 10.05.2023.

Згідно з ч. 5 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України на осіб начальницького складу служби цивільного захисту поширюються вимоги та обмеження, передбачені Законом України "Про запобігання корупції".

Відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону суб?єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"г" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону (в редакції від 01.01.2023 на підставі Законів України від 27.07.2022 № 2465-IX, від 20.09.2022 № 2597-1X) особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п. 2 ч. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб?єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду. Декларація при звільненні не подається у таких випадках: особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді; особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 календарних днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.

Упродовж 30 днів з дня припинення вказаної діяльності ОСОБА_1 знову здійснення діяльності, яка уповноважує на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не продовжує та не розпочав.

Згідно з п. 2' Прикінцевих положень Закону особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Так ОСОБА_1 , який 10.05.2023 звільнений зі служби цивільного захисту, 07.02.2024 о 15-45 год. подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01.01.2023 по 10.05.2023, (при звільненні), шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 декларацію при звільненні (яку відповідно до п. 27 р. XIII «Прикінцеві положення» Закону - не пізніше 31.01.2024) подав 07.02.2024, тобто несвоєчасно.

Посилання ОСОБА_1 , щодо несвоєчасного подання декларації у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, не приймається судом до уваги, оскільки відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, аргументи ОСОБА_1 суд визнає такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки вони не є поважними причинами, за наявності яких виключається відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Наявні у матеріалах справи докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає в разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб`єктом правопорушень в цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Тобто, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності посадові особи, які винні у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування без поважних на те причин.

Аналіз вказаної норми закону свідчить, що саме по собі невчасне подання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Склад вказаного адміністративного правопорушення утворюється лише в разі поєднання двох факторів в сукупності, зокрема невчасне подання декларації та відсутність поважних причин невчасного подання цієї декларації, які повинні бути виявлені.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Судом не встановлено поважних причин, що зумовили несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації при звільненні.

Відтак, суд доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника суд доходить висновку, що необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень буде адміністративне стягнення, в межах санкції вказаної статті у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 гривні.

Керуючись ст. 33-35, 276, 279, 280, 283 285, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена через Комінтернівський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в десятиденний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на неї штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя- І. В. Зелінська