ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/32702/23

Провадження № 33/4820/254/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Мельничук К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кримчака О.А., представника потерпілої Тарадуди В.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката Тарадуди Вячеслава Віталійовича на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2024 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2024 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда 2 групи,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За постановою суду, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02 грудня 2023 року серії ВАД №563119, ОСОБА_1 ставиться у вину, те що він 02.12.2023 року о 09 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно сестри ОСОБА_3 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, принижував, ображав, погрожував фізичною розправою в присутності доньки ОСОБА_4 , чим міг завдати шкоди психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_3 .

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_3 - адвокат Тарадуда В.В. просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 04 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 та прийняти нову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Вказує про незаконність постанови суду.

Суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги докази, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: довідку про наявність інформації щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 від 02.12.2023 року, рапорт працівника поліції від 02.12.2023 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.12.2023 року, де вказано про подію вчинення адміністративного правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_3 від 02.12.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 02.12.2023 року, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 02.12.2023 року, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 239065.

Суд не дав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 , які є не послідовними та не відповідають реальним обставинам події.

Діями ОСОБА_1 спричинені негативні наслідки потерпілій ОСОБА_3 . Так потерпіла протягом тривалого часу проживає у одній квартирі із братом, який є фізично сильнішим, між сторонами існує спір щодо розподілу спадщини, у якому брат допускав погрози «залишити ні з чим» потерпілу, яка виховує малолітню доньку, чим створює невпевненість у собі, створює передумови для переживань та відчуття незахищеності від дій брата.

За таких обставин, рішення про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 є явно не справедливим.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Кримчака О.А., представника потерпілої Тарадуди В.В. , перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

При розгляді справи суд першої інстанції вказані вимоги закону дотримався.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 02.12.2023 серії ВАД №563119 у вину ОСОБА_1 ставилося те, що він 02.12.2023 року о 09 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно сестри ОСОБА_3 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, принижував, ображав, погрожував фізичною розправою в присутності доньки ОСОБА_4 , чим міг завдати шкоди психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_3 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Санкція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 7 грудня 2017 року.

Відповідно до п.3 ст.1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 Закону № 2229-VIII).

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Адміністративним правопорушенням є не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Отже, обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є наявність наслідків, а саме: завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або ж реальна можливість завдання вказаної шкоди.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_3 , між ними існує цивільно-правовий спір, зокрема щодо спадкової квартири та дачі та суперечності щодо його вирішення, у зв`язку з чим існують неприязні стосунки та періодично виникають суперечки з приводу спільного користування майном.

При цьому зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.12.2023 серії ВАД №563119 відомості, а саме: нецензурна лайка, погрози фізичною розправою, образи тощо в межах конфлікту між сторонами, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки, такі дії обов`язково мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди, у даному випадку, психічному здоров`ю потерпілої.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували настання наслідків, передбачених диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, зокрема завдання ОСОБА_1 шкоди психічному або фізичному здоров`ю своїй сестрі ОСОБА_3 в ході конфлікту між ними, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрив провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника потерпілоїї про те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги докази, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: довідку про наявність інформації щодо притягнення до відповідальності ОСОБА_1 від 02.12.2023 року, рапорт працівника поліції від 02.12.2023 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.12.2023 року, де вказано про подію вчинення адміністративного правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_3 від 02.12.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 02.12.2023 року, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 02.12.2023 року, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 239065.

Зазначені в апеляційній скарзі докази не підтверджують настання наслідків, передбачених диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Безпідставними є твердження апеляційної скарги про те, що суд не дав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 , які є не послідовними та не відповідають реальним обставинам події.

Суд першої інстанції відповідно до вимог відповідно ст.252 КУпАП, дав належну оцінку усім доказам у справі, у тому й числі поясненням ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_3 та свідків, і висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП ґрунтується на матеріалах справи, нормах КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 7 грудня 2017 року.

Постанова суду є законою і підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2024 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілої Тарадуди В.В. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК