Справа № 156/463/24
Провадження № 3-в/156/39/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 17.04.2024 у справі № 156/463/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

24.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій, посилаючись на скрутний матеріальний стан, просить розстрочити на шість місяців сплату призначеного судом штрафу.

Суддя, розглянувши подану заяву та дослідивши матеріали, дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». Європейський суд з прав людини поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики Європейського суду з прав людини, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про розстрочку штрафу, тобто застосувати інші норми закону, зокрема Кримінального кодексу України, які регламентують подібні відносини.

Частиною 4 ст.53 КК України визначено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи те, що на теперішній час ОСОБА_1 має скрутний матеріальний стан, є військовослужбовцем, має на утриманні двоє дітей, це не дозволяє сплатити йому штраф в розмірі 17 000 грн. одним платежем.

Відповідно до ч.1 ст.303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст.301 цього Кодексу перебіг строку давності виконання постанов зупиняється до закінчення строку відстрочки. Вбачається, що за аналогією закону ці положення можуть бути застосовані і в разі розстрочки штрафу.

Оскільки сам ОСОБА_1 вважає достатнім для сплати штрафу строк тривалістю 6 (шість) місяців, суддя задовольняє заяву та встановлює розстрочення суми штрафу на цей строк в такому порядку:

в травні 2024 року боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в червні 2024 року боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в липні 2024 року боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в серпні 2024 року боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

у вересні 2024 року боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в жовтні 2024 року боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

Враховуючи викладене,керуючись ст. 8, 23, 300,304,307,308 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови судді від 17.04.2024 у справі № 156/463/24 про адміністративне правопорушення, кваліфіковане за ч.3 ст. 172-20 КУпАП (в частині стягнення суми штрафу), задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови судді Іваничівського районного суду Волинської області від 17.04.2024 у справі № 156/463/24 про адміністративне правопорушення, кваліфіковане за ч.3 ст. 172-20 КУпАП (в частині стягнення суми штрафу), на 6 (шість) місяців в такому порядку:

в травні 2024 року боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в червні 2024 року боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в липні 2024 року боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в серпні 2024 року боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

у вересні 2024 року боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

в жовтні 2024 року боржник повинен сплатити 2833,33 грн;

У разі недотримання встановленої розстрочки постанова судді Іваничівського районного суду Волинської області від 17.04.2024 у справі № 156/463/24 про адміністративне правопорушення, кваліфіковане за ч.3 ст. 172-20 КУпАП (в частині стягнення суми штрафу), підлягає примусовому виконанню територіальним органом державної виконавчої служби, в порядку примусового виконання з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова судді оскарженню не підлягає (рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року № 2-рп/2015).

Суддя А. Є. Бєлоусов