Справа № 759/6021/24
№ апеляційного провадження: 33/824/4548/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Ул`яновська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника Орловської Вікторії Анатоліївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Не погоджуючись із вказаною постановою захисник Орловська В.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, просила скасувати оскаржувану постанову та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що, закриваючи провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, що є нереабілітуючою підставою, не встановив вину ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник Орловська В.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції у повному обсязі. Приймаючи такі постанову, судом першої інстанції неправильно застосовано норми КУпАП, та не в повному обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.

Згідно ч. 1 п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак, така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні Закону.

З точки зору сутнісного підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими - обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності. Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі.

Разом з тим, закриваючи провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, що є нереабілітуючою підставою, не вирішив питання щодо наявності у діях ОСОБА_2 його вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та не зазначив відповідних висновків у мотивувальній частині.

Вказана помилка підлягає виправленню апеляційним судом.

Так, на розгляд суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №861144 від 18.03.2024, в якому зазначено, що ОСОБА_2 приблизно о 19 год. 04 хв. 12.02.2024 по Житомирському шосе, поворот на Чайки, керуючи транспортним засобом «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині не надав дорогу зустрічному транспортному засобу «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого скоїв з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень вказаних ТЗ з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

До протоколу про адміністративного правопорушення було долучено письмові пояснення ОСОБА_2 та іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , довідку про результати розгляду матеріалів про ДТП, яка мала місце на Брест-Литовському шосе неподалік АЗС «Шелл», рапорти поліцейського, протокол огляду місця ДТП від 12 лютого 2024 року.

З вказаних документів вбачається, що 19 год. 04 хв. 12.02.2024 по Житомирському шосе на повороті на с. Чайки, сталася ДТП за участі транспортного засобу «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині, та транспортного засобу «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався прямо. При цьому у своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що він почав поворот ліворуч поза перехрестям після того, як його пропустили автомобілі в двох лівих смугах, проте, він здійснив зіткнення з транспортним засобом, який рухався в третій смузі. Хоча, відповідно до п. 10.4 Правил дорожнього руху України, здійснюючи поворот ліворуч або розворот, керуючи транспортним засобом «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 повинен був дати дорогу зустрічним транспортним засобам.

ОСОБА_2 не було надано суду доказів, які б підтверджували відсутність у його діях порушень вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України.

Відтак, вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджена матеріалами справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Враховуючи викладене, постанова Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року підлягає зміні шляхом зазначення в мотивувальній частині постанови про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В іншій частині постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Орловської Вікторії Анатоліївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року змінити шляхом зазначення в мотивувальній частині постанови про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В іншій частині постанову Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська