справа № 208/1472/24
№ провадження 3/208/1047/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 березня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши матеріали адміністративних справ про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 07.10.2022 року, орган видачі ТСЦ № 1244, паспорт громадянина україни серії НОМЕР_2 , виданий 17.12.1999 року Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого:

ч.1 ст. 130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 589711 від 17.02.2024 року, -

встановив:

17.02.2024 року о 19:05 годині, в місті Кам`янське по вул. Медичній біля будинку № 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем марки «RENAULT GRAND SCENIC» д.н.з. НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку, на місці зупинки за допомогою технічного пристрою, газоаналізатору «Drager Akotest 6810 ARBN 0606», згідно тесту № 2274, результат становив 1.36 % проміле, запис проводився на боді-камеру № 4854, своїми діями порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав, надав суду письмові пояснення, які були долучені до матеріалів справи, де зазначив, що інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння № 1452/735 передбачає, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. Згідно інструкції по експлуатації алкотестера Drager Alcotest - 6810 використовується новий мундштук для кожного перевіряємого. Але згідно відеозапису з бодікамери вбачається, що працівники поліції дістали прилад «Alkotest Drager 6810», вставили туди мундштук та надали його порушнику для проходження тесту, після того як прилад декілька разів не показував результат, що він знаходиться у стані сп`яніння, працівники поліції почали проводити незрозумілі дії з приладом «Alkotest Drager», при цьому відеозапис це не фіксував, які саме дії проводили, після чого, приблизно з третьої або четвертої спроби, прилад показав результат 1,36 проміле і працівники поліції склали на нього протокол, вважає, що протокол серії ААД № 589711 та роздруківка з Drager Alcotest - 6810 з показами 1.36 проміле не можуть вважатися допустимими доказами, оскільки зібрані із порушенням вимог чинного законодавства, а саме: Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 № 3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, Інструкції про порядок виявлення у водія транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, та ст. 266 КУпАП.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, вважає, що матеріали справи не містять достатньо належних, допустимих, достовірних доказів для встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, а тому просить суд адміністративний матеріал у відношенні нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити згідно п.І ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та справу розглядати без його участі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши всі докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дослідив докази та оцінив їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з п.2.9а Правил дорожнього руху України, встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до частини п`ятої та шостої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В матеріалах справи містяться дані щодо результатів проведення 17.01.2024 року огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатору «Drager Akotest 6810 ARBN 0606», згідно тесту № 2274, результат становив 1.36 % проміле, на вказаному тестуванні на алкоголь та в Акті міститься особистий підпис особи, яку тестували та зазначено що з результатами він згоден.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбаченого: ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними і допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 589711 від 17.02.2024 року, який за змістом відповідають вимогам ст.256 КУпАП, складений уповноваженою особою та в порядку, передбаченому чинним законодавством України, дії посадової особи, щодо його складала, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не оскаржувались; результатом проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 від 17.02.2024 року за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Akotest 6810 ARBN 0606», згідно тесту № 2274, результат становив 1.36 % проміле; Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Drager Akotest 6810 ARBN 0606», згідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляду на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою «Drager Akotest 6810 ARBN 0606», вказано результат огляду позитивний 1,36% проміле, що було зафіксовано на бодікамеру № 4854, на вказаному тестуванні на алкоголь та в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 поставив особистий підпис в графі з результатом згоден; рапортом інспектора ВРПП КРУП А.Шевчука, згідно якого під час несення служби у добовому наряді в складі екіпажу КЛЕН 401, 17.02.2024 р. на службовий планшет надійшло повідомлення про «ДТП без травмованих» за адресою м. Кам`янське вул. Медична 28. Прибувши на місце, було встановлено обставини події, де водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 прож.: АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом, автомобілем марки «RENAULT GRAND SCENIC» д.н.з. НОМЕР_3 , здійснив наїзд на бардюрний камінь. Під час спілкування з водієм у останнього були явні ознаки алкогольного сп`яніння, через що було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі, огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці за допомогою технічного приладу Alcotest Drager 6810, тест № 2274, результат: 1.36% проміле, на водія ОСОБА_1 було складено протокол за ст.130 ч.1 КУпАП серії ААД № 589711, бордюрний камінь пошкоджень не зазнав, водій до пошкоджень авто претензій не має, всі дії було зафіксовано на боді-камеру DM № 4854; відеозаписом з нагрудної камери № 4854 інспектора ВРПП Кам`янського РУП, на якому відображено як працівник поліції дістав герметично запакований мундштук, вставив його в прилад та запропонував водієві пройти тест, але прилад нічого не показав, тоді працівник поліції біль ретельно вставив мундштук в прилад і водій пройшов огляд, прилад показав позитивний результат 1,36% проміле, таким чином водій пройшов тест на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Щодо посилання ОСОБА_1 про порушення інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу, то такі твердження повністю спростовуються оглянутим видеохаписом з боді-камери № 4854. З зазначеними зауваженнями ОСОБА_1 , як підставою для закриття провадження у справі, не можна погодитися, так як заявлена позиція, не може слугувати підставою для визнання зібраних доказів недопустимими, так як вони зібрані у відповідності до приписів КУпАП, уповноваженою на то особою, та містять відомості і фіксацію події і складу адміністративного правопорушення, як то порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.9а. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з підстав порушення водієм ОСОБА_1 , вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходжу до висновку щодо підтвердження події, що мала місце 17.02.2024 року, відображеної та зафіксованої в передбачений законом спосіб та порядок, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення та винуватості ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу у порушенні п.2.9а ПДР України, а в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, який вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено дослідженими під час розгляду справи доказами за їх сукупності, які жодним належним та допустимим доказом не спростовано.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі № 204/2352/16-а).

При розгляді справ про адміністративне правопорушення, крім національного законодавства, суд також керується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.97 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, ступінь його вини - умисні дії, майновий стан, обставин, що пом`якшує та обтяжують відповідальність не встановлено, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкцій статті, за якою він притягується до відповідальності.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП , у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року у розмірі 3028 гривень.

Оскільки ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушенні та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шість сот п`ять ) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 252,283-285,294 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шість сот п`ять ) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що на підставі ч. 1ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Івченко Т. П.