Справа № 577/283/24
Провадження № 3/577/108/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2024 р. м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Кравченко В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі адміністративну справу, яка надійшла від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , раніше до адмінвідповідальності не притягувався,-

за ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 284959 від 10.01.2024 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за наступних обставин (мовою оригіналу).

23.12.2023 року о 15:50 год. в м. Конотоп на блокпосту в напрямку с. Козацьке водій ОСОБА_1 керував т.з. «Меrcedes Benz 311», д.н.з. НОМЕР_2 , та здійснив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_2 котрий стояв біля краю проїзної частини, чим порушив вимоги пунктів 2.3б, 10.1 ПДР України. В результаті чого гр. ОСОБА_2 тілесних ушкоджень не отримав, т.з. матеріальних збитків не зазнав.

Далі у протоколі вже іншим почерком мається дописка: «т.з. отримав механічне пошкодження».

У судовому засіданні ОСОБА_1 , не заперечуючи обставинам викладеним у протоколі, винним себе не визнав зауваживши, що потерпілий навмисно підставив ногу на яку і був здійснений наїзд. Жодних тілесних ушкоджень останній не зазнав, а автомобіль не отримав механічних пошкоджень. Додав, що дописка у протоколі зроблена пізніше, тому як у врученій йому копії цієї дописки немає.

Суд, вислухавши доводи ОСОБА_1 , дослідивши представлені докази, дійшов наступного висновку.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ст.124 КУпАП настає за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження зокрема транспортних засобів і не охоплює випадки завдання тілесних ушкоджень чи фізичного болю пішоходу внаслідок наїзду на нього транспортним засобом.

Таким чином для притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст.124 КУпАП необхідно встановити допущення ним ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу, а також причинний зв`язок між порушеннями та наслідком.

Відсутність хоча б однієї із цих ознак виключає притягнення до адмінвідповідальності за інкримінованою статтею.

У частині 1 ст. 2 КУпАП закріплено, що законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП).

За положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ці обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності тощо, а згідно ч. 2 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

У згаданій позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Жодного переконливого доказу того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 внаслідок наїзду на ногу пішохода ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження, що є обов`язковою ознакою для притягнення водія до відповідальності за ст. 124 КУпАП, матеріали справи не містять. У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував, що його авто зазнало будь-яких пошкоджень під час розглядуваної події. Крім того, у протоколі вказано, що транспортний засіб матеріальних збитків не зазнав.

Щодо дописки у протоколі про те, що транспортний засіб отримав механічні пошкодження зробленої іншою особою, оскільки почерк та колір пасти кулькової ручки дуже різняться, до того ж у пред`явленої ОСОБА_1 копії протоколу зазначена дописка відсутня, то слід дійти висновку про внесення виправлення вже після складання цього процесуального документа, що є порушенням ст. 256 КУпАП. Тому така дописка для суду не має жодного правового значення. Окрім того, схема ДТП, у якій вказано про пошкодження транспортного засобу «ЛФП переднього бампера з правої сторони», не містить підписів ні учасників події, зокрема ОСОБА_1 , ні особи котра склала цей документ, що унеможливлює її використання в якості доказу.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

Керуючись: ст.ст. 124, 247 ч.1 п.1, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: В. О. Кравченко