Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/438/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року смт. Народичі

Суддя Народицького районного суду Житомирської області Дубовик П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Коростенського РУП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого,

за частиною 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2024 року о 20 годині 00 хвилини, ОСОБА_1 перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_2 , що по АДРЕСА_2 , таємно викрав 2 банки гречаної каши масою 340 гам.та 1 банку паштету, на загальну суму 180 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму, тобто у вчинив дрібне викрадення чужого майна.

В судове засідання 18.06.2024 року ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку на адресу вказану в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, повідомлення про розгляд справи 03.06.2024 року розміщено на офіційному сайті судової влади. Інформація про дату, час та місце розгляду справи також перебуває у відкритому доступі на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: https://nr.zt.court.gov.ua/sud0615/gromadyanam/91/1086121/, а відтак ОСОБА_1 повинен був цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими процесуальними правами. Останній мав об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП і не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 не виконуючи процесуальний обов`язок отримувати судові повістки та з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що суддя розцінює як намагання уникнути відповідальності, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №049447, письмовим поясненням правопорушника, потерпілого ОСОБА_2 , рапортом поліцейського та довідкою від 23 травня 2024 року.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Дослідивши зазначені вище матеріали справи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність, не встановлено, і вважає доцільним призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись статтями 27, 34, 35, 221, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 51 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, в сумі 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн.60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, її законним представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ст.303 КУпАП постановасуду підлягає зверненню до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя: