ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 Справа №607/12344/24 Провадження №3/607/5468/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши в м. Тернополі матеріали, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 , близько 15 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлював в її сторону словесні образи, чинив моральний та психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим порушив вимоги п. 3 п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, однак про розгляд був повідомлений належним чином. Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 зазначеного вище Закону).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, зокрема: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №224879 від 01 червня 2024 року; витягом з ІПНП рапортом інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ліхачевського І.Т. від 01 червня 2024 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01 червня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 01 червня 2024 року; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 01 червня 2024 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме - вчинення домашнього насильства, тобто вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, майновий стан, відсутність обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна