Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/834/23

У К Р А Ї Н А
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2024 року
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,
за участтю секретаря судового засідання Кащук Л.С.,
розглянувши матеріали, які надійшли з ВПД №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого
АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Фастів Агро»,
громадянина України,
за ч.1 ст.130 КУпАП, -
в с т а н о в и в:
22 червня 2023 р. о 07 год. 00 хв. в смт Ружин Бердичівського району Житомирської області, по вул. Київській, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху: керував транспортним засобом автобусом ГАЗ 3307, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «DragerAlkotest 6820», результат тесту 0.49% (позитивний). Проводилась відео фіксація події за допомогою нагрудної камери (відео реєстратора).
ОСОБА_1 та його захисник про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджується довідкою про доставку SMS - повідомлення одержувачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Однак в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань не подали.
Адвокат Карпухіну Д.Ю. не зайшов та не авторизувався в Системі «EasyCon» о 09 год. 15 хв. 22.03.2024 р. для участі в судовому засіданні за допомогою відеоконференції.
З урахуванням наведеного, враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник були повідомлені завчасно та належним чином про розгляд справи, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також з урахуванням положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника за наявними у справі доказами.
07.07.2023 р. від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надійшло письмове клопотання про закриття провадження по справі, в якому він просив закрити провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що всупереч вимогам Закону України «Про Національну поліцію» 22.06.2023р. автомобіль, яким він керував, працівниками поліції був зупинений без будь-яких законних підстав.
Вважає, що додана до протоколу про адміністративне правопорушення постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі , серії БАБ №172192 від 22.06.2023р. не є доказом, що підтверджує правомірність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням, оскільки вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: за те, що він здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушив п.п. 15.9 ПДР.
Однак, порушення Правил дорожнього руху для того, щоб бути підставою для зупинки транспортного засобу, повинно було бути допущено ним до вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, а не після неї.
Проте, я здійснив таку зупинку на вимогу працівника поліції про зупинку , а тому допущене ним порушення Правил дорожнього руху відбулося після зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким він керував.
Враховуючи, що працівники поліції належним чином не зафіксували та не довели належними і допустимими доказами факту невиконання ним будь-яких вимог Правил дорожнього руху, тому законні підстави для зупинки транспортного засобу, яким він керував, були відсутні. І відповідно, вимоги працівника поліції до нього, як водія транспортного засобу, про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння є незаконними.
Також вважає, що відеозапис, який доданий до протоколу про адмінправопорушення, не є безперервним, оскільки на ньому відсутній запис події з 07 год.02 хв. до 07 год.09 хв., та є неповним, оскільки розпочався вже після зупинки транспортного засобу, тобто на ньому відсутній запис щодо зупинки працівниками поліції автомобіля, яким він керував.
Відсутність повного відео події дає підставу стверджувати те, він (виходячи з вищевказаного відео) не підпадає під визначення «водій» , оскільки для цього необхідно було, щоб транспортний засіб був зупинений працівниками поліції, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу чи всередині транспортного засобу, який стоїть, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.
Зазначає, що відеозапис повинен бути проведений технічним засобом, зареєстрованим у встановленому порядку, містити безперервний запис події і в протоколі про адмінправопорушення повинно бути посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис (зазначено інвентарний чи номенклатурний номер портативного реєстратора, а не вказівка на те, що це «натільний реєстратор».
Оскільки вказаного поліцейськими під час огляду його на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адмінправопорушення зроблено не було, тому вважає, що доданий до протоколу про адмінправопорушення серії ААБ № 028155 від 22.06.2023р. відеозапис є неналежним доказом по справі.
Також на відео, яке долучено до матеріалів справи, відсутній запис відносно складення направлення в його присутності.
Крім того, поліцейський не запитував його чи згоден він з показником спеціального технічного засобу, за допомогою якого був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та не роз`яснив йому, що він у випадку незгоди з результатами такого огляду, він має право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Будь-яких доказів відносно того, що він погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, які були встановлені за допомогою алкотестера Драгер, до матеріалів справи не додано, як і не додано доказів того, що поліцейські роз`яснили йому, що він у випадку незгоди з результатами такого огляду, має право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та виписали відповідне направлення для такого огляду.
Частиною 1 ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.254 КУпАП Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вище викладених обставин, вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:
- відомостями, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 028155 від 22.06.2023 р., який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, у якому викладені обставини вчинення правопорушення;
- розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП;
- розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу;
- копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ;
- результатом тестування на алкоголь № 342 від 22.06.2023 р., здійсненого за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlkotest 6820», відповідно до якого рівень алкоголю становить 0.49 ‰;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення за 1 ст. 122 КУпАП від 22.06.2023.
Вище зазначені події зафіксовані на відеозаписах, які міститься на долученому до матеріалів справи оптичному диску, які було переглянуто в судовому засіданні.
З відео файлів вбачається, що до водія, який знаходиться за кермом автобуса ГАЗ 3307 підходить працівник поліції, який попереджає про водія, що ведеться фіксування на відеореєстратор. Поліцейський просить надати відповідні документи, водій надає. Поліцейський перевіряє оснащення автобуса аптечкою, запасним виходом та повідомляє водію, що автобус перебуває у поганому технічному стані, для того щоб перевозити людей. Поліцейський запитує водія чи вживав він алкогольні напої та запитує чи пройде він освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння, водій погоджується. Поліцейський надає водію для ознайомлення сертифікат про повірку приладу, надає прилад « Драгер»
Водій ОСОБА_1 проходить тест за допомогою приладу «Драгер», поліцейський повідомляє результат та роз`яснює водію, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, водій не заперечує.
Поліцейський складає акт огляду, водій ставить підпис, заперечень не висловлює. Поліцейський оголошує водію його права та обов`язки, складає процесуальні документи, водій ставить підписи в розписках та в результаті тесту, при цьому заперечень не висловлює.
Поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення. Оголошує його, при цьому з`ясовує у водія чи погоджується він з показниками «Драгер» та роз`яснює, що він має право пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи проїхати для цього до медичного закладу. Водій ставить підпис в протоколі, зауважень не висловлює.
На запитання поліцейського, чому водій дозволяє вживати алкогольні напої, оскільки він є перевізником, який перевозить людей, водій повідомляє, що так вийшло та пояснює, що пив вчора пиво, а сьогодні їхав про що зазначає в протоколі про адміністративне правопорушення.
Поліцейський відсторонює водія від керування транспортним засобом до повного витвереження.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Основними аргументами ОСОБА_1 на спростовування події та складу адміністративного правопорушення були посилання на процесуальні недоліки та помилки, яких припустилися, на його думку, працівники поліції, складаючи протокол у справі про адміністративне правопорушення, збираючи докази у справі та оформлюючи матеріали адміністративної справи.
Отже, суддя у даній справі має вирішити, чи мають місце процесуальні недоліки та помилки при оформленні адміністративного матеріалу та у процедурі огляду на стан сп`яніння, якщо так чи є вони настільки суттєвими, щоб ухвалити виправдувальне судове рішення у даній справі.
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
На думку судді, працівниками поліції вимоги ст.266 КУпАП були виконані, ОСОБА_1 , при можливій недовірі працівникам поліції, мав змогу скористатись своїм правом та пройти відповідне освідування у прийнятній для нього медичній установі, проте цього не зробив, заперечень стосовно проведеного огляду не висловлював, із відповідною скаргою на можливі, на думку останнього, протиправні дії працівників поліції не звертався, адже доказів на підтвердження цього не надав.
Згідно з положеннями статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора поліції.
Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а також з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.
Доданий до матеріалів справи відеозапис дає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, які мали місце 22.06.2023 та поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, те що працівник поліції у встановленому законом порядку запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 погодився на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, пройшов його на місці зупинки транспортного засобу, з його результатом погодився, крім того поліцейським було роз`яснено, що він має право пройти огляд на визначання стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Той факт, що відеозапис, який було надано до суду не є безперервним, саме по собі не може слугувати підставою для визнання цього доказу недопустимим, оскільки КУпАП не містить застережень щодо об`єму відеозапису, який може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, а доданий до протоколу відеозапис фіксує саме ті обставини, які підлягають доказуванню при розгляді справи за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Аналіз зафіксованої на відеозаписі, який долучений до протоколу, інформації вказує, що він був проведений за допомогою нагрудної камери поліцейського, на що вказують тип зйомки, відстань зафіксованих об`єктів від поліцейського, перебіг фіксації, а тому даний відеозапис не викликає у суду сумнівів в його належності та допустимості в якості доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 .
Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.
Також, суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про відсутність доказів керування ним транспортним засобом і вважає такі твердження намаганням уникнути адміністративної відповідальност, оскільки він сам під час спілкування з поліцейськими зазначав, що він вчора вживав пиво, а наступного дня керував транспортним засобом про що він власноручно зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, крім того при складанні поліцейськими протоколу заперечень стосовно вказаного не висловлював.
Також слід зазначити, що у випадку не згоди особи з причинами зупинки працівниками поліції - вона має можливість, відповідно до п.п.д п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку, чого ОСОБА_1 зроблено не було.
За таких обставин, оцінивши наведені докази, суддею встановлено, що гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки, будучи особою, яка керує транспортним засобом, перебував при цьому в стані алкогольного сп`яніння. Будь-яких доказів на спростування вказаних ОСОБА_4 не надано.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Дотримуючись вищевказаних вимог чинного законодавства суд, врахувавши характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху,є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, дійшов висновку про призначення безальтернативного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. (Шістсот п`ять гривень 60 коп.) .
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного суду, протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови виготовлено 28.03.2024 року.
Суддя О. В. Митюк.