Справа №579/1260/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Придатко В. М.
Номер провадження 33/816/340/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 23 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 23 листопада 2023 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 15 червня 2023 року о 10 год. 00 хв. в м.Кролевець Конотопського району Сумської області по вул. Маркова керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21074, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер Alkotest 6820, який показав результат 2,21 ‰.

Крім того, ОСОБА_1 15 червня 2023 року о 10 год. 33 хв. по вул. Шевченка в м.Кролевець Конотопського району Сумської області керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21074, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер Alkotest 6820, який показав результат 2,14 ‰.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказував, що поліцейські зупинили транспортний засіб неправомірно, за відсутності підстав, передбачених ст..35 ЗУ «Про Національну поліцію», що підтверджується відеозаписом, доданим до матеріалів справи, тому вважав всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі і процедуру огляду водія неправомірними.

Зазначав, що при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколів, працівниками поліції не було роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката.

Звертав увагу на те, що поліцейськими не пропонувалося йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Вважав, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання апелянт та його захисник адвокат Рекуха В.Г. не з`явились, хоча повідомлялись про розгляд справи, відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, клопотань про відкладення не подавали.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, у п.53 рішення зазначив, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами. Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження.

З метою розгляду апеляційної скарги у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду даної справи та вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність апелянта та його захисника, і у даному випадку їх права на доступ до правосуддя, не є порушеними, оскільки положення ст. 268 КУпАП не передбачають обов`язкову присутність особи, стосовно якої розглядається справа за ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні в провадженні відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:

- протоколами про адміністративні правопорушення від 15.06.2023 року серії ААД № 167582 та серії ААД № 167579 (а.с.2, 18),

- результатами проходження ОСОБА_1 тестування на алкоголь приладом Драгер 15.06.2023 року о 10 год. 06 хв., тест №610, результат тесту 2,21 ‰, та 15.06.2023 року о 10 год. 35 хв., тест №612, результат тесту 2,14 ‰ та актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 з результатом огляду згоден (а.с.3, 4, 19, 20);

- відео-файлами, які містяться на DVD-R дисках лазерних систем зчитування, з яких вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. На запитання поліцейського, чи вживав водій алкоголь, відповів що вживав, на пропозицію інспектора поліції погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, результат якого склав 2,21 ‰, з результатом погодився. Після чого був відсторонений від керування та на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, який він підписав добровільно. Крім цього, з відеозаписів також вбачається, що після складання протоколу ОСОБА_2 сідає за кермо та їде, після чого його знову було зупинено та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, водій проходить огляд, результат 2,14 проміле, на нього складають протокол про адміністративне правопорушення. (а.с.6, 25).

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо тверджень апелянта про те, що поліцейські зупинили транспортний засіб неправомірно, за відсутності підстав, передбачених ст..35 ЗУ «Про Національну поліцію», що підтверджується відеозаписом, доданим до матеріалів справи, тому вважав всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі і процедуру огляду водія неправомірними, то їх апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки відсутність даних про причину зупинки ОСОБА_1 не спростовує факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і не може бути підставою для скасування рішення у цій справі.

Твердження апелянта про те, що при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколів, працівниками поліції не було роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, апеляційний суд визнати обґрунтованими не може, оскільки як вбачається з дослідженого відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст..63 Конституції України та ст..268 КУпАП. Крім цього, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою.

Щодо доводів апелянта про те, що поліцейськими не пропонувалося йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, то їх апеляційний суд вважає надуманими, оскільки, як вбачається з досліджених відеозаписів, ОСОБА_1 був згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», тому підстав проходження огляду в медичному закладі у поліцейських не виникло. Крім цього, з даного відеозапису вбачається, що поліцейські пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 повідомив, що в лікарню їхати не потрібно.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, який притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 23 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.