ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2316/24Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 33/817/841/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Зембри Є.Й.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Зембри Є.Й. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 24.07.2024 року о 19 годині 04 хвилин в с.Діброві по вул. Почаївській Кременецького району Тернопільської області водій ОСОБА_1 керував мотоблоком «мотор січ» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки з використанням газоаналізатора 6820. Проба позитивна, 0,72% (проміле), чим порушив вимоги пункту 2.9.а ПДР України, за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій з показником погодився. Факт вживання алкоголю не заперечував, на повторний огляд у закладі охорони здоров`я в КНП «Кременецька опорна лікарня» у м. Кременці по вул. Горбача, відмовився.

В апеляційній скарзі адвокат Зембра Є.Й. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2024 року та постановити нову, якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, що заведена на підставі протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД № 452369 від 24.07.2024 року, провадженням закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного об`єктивного дослідження всіх обставин події, які безпідставно визнано правопорушенням.

Вважає, що, у даному випадку, мотоблок не є автомобілем, а також не є транспортним засобом.

Звертає увагу на те, що відеоматеріали не можуть бути доказом по справі через неналежне їх отримання.

На думку апелянта, мотоблок не є транспортним засобом, він не призначений для перевезення особи, яка на ньому працює, пасажирів, а також не призначений для перевезення вантажу, оскільки має інше призначення, а саме він призначений для сільськогосподарських робіт.

Наголошує на тому, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 452369 допущені виправлення, які вносились після підписання його ОСОБА_1 , а саме виправлення у протоколі стосуються дати та часу складання.

Зазначає, що відеозаписи зроблені невідомим технічним засобом, відсутні технічні характеристики приладу. Посилається на те, що поліцейський перед пропозицією на огляд стан сп`яніння, не оголосив ознак сп`яніння водію.

Апелянт посилається на те, що був порушений порядок огляду на стан сп`яніння водія, зокрема неправильно проведена проба контролю повітря. Зазначає, що ОСОБА_1 не було вручено акту огляду на стан сп`яніння

Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки десятий день оскарження припав на 16 листопада 2024 року - суботу, яка є вихідним днем.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Зембру Є.Й., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №452369 від 24.07.2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 24.07.2024 року о 19 годині 04 хвилин в с. Діброві по вул. Почаївській Кременецького району Тернопільської області мотоблоком «мотор січ» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки з використанням газоаналізатора 6820. Проба позитивна, 0,72% (проміле), чим порушив вимоги пункту 2.9.а ПДР України. Водій з показником погодився. Факт вживання алкоголю не заперечував, на повторний огляд у заклад охорони здоров`я в КНП «Кременецька опорна лікарня» у м. Кременці по вул. Горбача, відмовився.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

З відеозапису камер поліцейських убачається, що під час патрулювання 24.07.2024 року о 19 годині 04 хвилин в с. Діброві по вул. Почаївській Кременецького району Тернопільської області, поліцейськими виявлено мотоблок «мотор січ», за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п. 30.1 ПДР керував мотоблоком «мотор січ» з причепом, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП з накладенням штрафу.

З даного відеозапису також убачається, що ОСОБА_1 в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд буде проходити на місці зупинки.

Пройшовши огляд на місці, з результатом ОСОБА_1 погодився та у медичний заклад на огляд їхати відмовився.

У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірних покривів обличчя та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.07.2024 року.

Також, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 від 24.07.2024 року, відповідно до якої останній отримав від працівників поліції мотоблок і зобов`язався зберігати його до повного витверезіння ОСОБА_1 ..

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що мотоблок не є автомобілем, а також не є транспортним засобом, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, згідно з вимогами ст. 121 КУпАП під транспортними засобами, зокрема, у ст. 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини й механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

При цьому, як роз`яснив Верховий Суд у постанові №278/3362/15-к від 01.03.2018 року, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 керував мотоблоком із причепом, призначеним для перевезення вантажу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що мотоблок є повноправним учасником дорожнього руху і відноситься до транспортних засобів.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що відеоматеріали не можуть бути доказом по справі через неналежне їх отримання, оскільки у даній справі працівники поліції здійснювали відеозапис відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», яким передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції не зазначено технічні характеристики приладу, оскільки зазначати такі дані не передбачено протоколом про адміністративне правопорушення.

Безпідставним є посилання апелянта на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 452369 допущені виправлення, які стосуються дати та часу складання, оскільки вказані недоліки оформлення поліцейськими матеріалів справи є формальними й такими, що істотно не впливають на встановлення об`єктивної істини у справі для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі, будучи в стані алкогольного сп`яніння, тим більше, що подія правопорушення ОСОБА_1 не заперечувалася.

Необґрунтованими є твердження апелянта, що поліцейський перед пропозицією огляду на стан сп`яніння не оголосив ознак сп`яніння водію, оскільки відповідно до відеозапису поліцейським виявлено запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірних покривів обличчя, про що повідомлено водію.

Необґрунтованими є твердження апелянта, що був порушений порядок огляду на стан сп`яніння водія, зокрема неправильно проведена проба контролю повітря, оскільки відповідно до відеозапису поліцейський увімкнув прилад, провів його налаштування, вставив мундштук, активував опцію, після завершення періоду прогріву на екрані з`явилося повідомлення готов та запропонував особі дути в мундштук, що відповідає інструкції з експлуатації приладу.

Необґрунтованим є твердження апелянта, що ОСОБА_1 не було вручено акту огляду на стан сп`яніння, оскільки останній з таким актом був ознайомлений, про що свідчить його підпис та будь-яких зауважень з приводу не вручення йому копії акту не заявляв.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Враховуючи, що останній день оскарження постанови припав на вихідний день, то строки на апеляційне оскарження не порушені.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Зембри Є.Й. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя