Справа № 603/687/24
Провадження № 3/603/414/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2024 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 01.11.2024 року приблизно о 19:00 год в м. Монастириська по вул. Шевченка, 72, керувала транспортним засобом Mitsubishi Grandis, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі м. Монастириська ОСОБА_1 відмовилися, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

ОСОБА_1 та її захисник адвокат Андрусенко І. Я. в судове засідання не з`явилися, захисник Марків Н. І. подав суду письмові пояснення, в яких зазначає, що ОСОБА_1 не погоджується з викладеними в протоколі обставинами та не визнає себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник вказує, що транспортний засіб, яким керувала ОСОБА_1 , було зупинено безпідставно, а постанова, фотокопія якої долучена до протоколу на підтвердження порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, скасована рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 05.12.2024 року. Вважає, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено факту порушення ОСОБА_1 ПДР, що могло б слугувати підставою для зупинки її транспортного засобу. Вказане, у свою чергу, свідчить про те, що протокол про адмінправопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за наслідками таких незаконних дій працівників поліції, як і всі інші докази, зазначені в ньому, є недопустимими доказами.

Поряд з цим, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, навпаки вона висловила згоду на проходження такого огляду та водночас заперечила факт перебування в стані алкогольного сп`яніння. А тому висновок поліцейського, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження вищевказаного огляду в медичному закладі, є передчасним і підстав для складання протоколу за порушення п. 2.5 ПДР в нього не було. З огляду на наведені обставини захисник просить закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 164099 від 01.11.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 01.11.2024 року о 19:00 год в м. Монастириська по вул. Шевченка, 72, керувала транспортним засобом Mitsubishi Grandis, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер» відмовилась. В приміщенні медичного закладу м. Монастириська від огляду на стан алкогольного сп`яніння також відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР;

- письмового направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 01.11.2024 року;

- відеозаписів що міститься на DVD компакт-диску, долученому до справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 2.9.а ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, передбачено, щоводієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР учасникидорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, для встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно зокрема, щоб особа, яка керує транспортним засобом, відмовилася від проходження відповідно до вставленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Процедура огляду водія на стан сп`яніння визначена положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п. 2 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Розділу І Інструкції).

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 164099 від 01.11.2024 року ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із виявленими в неї ознаками такого сп`яніння - різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

У силу п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В матеріалах справи, серед іншого, міститься фотокопія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3391375 від 01.11.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у зв`язку за порушенням п. 9.2.б ПДР, оскільки при зупинці вона не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 05.12.2024 року в справі № 603/693/24, яке станом на день розгляду цієї справи ще не набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково, скасовано вищевказану постанову, а справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП направлено на новий розгляд до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

Як вбачається з досліджених судом відеозаписів з відеореєстратора службового автомобіля поліцейських NO4404-011968 та NO4704-011969, причиною зупинки транспортного засобу Mitsubishi Grandis, номерний знак НОМЕР_1 , слугувало те, що ОСОБА_1 керувала вказаним автомобілем 01.11.2024 року в темну пору доби з вимкненими фарами, а також під час здійснення зупинки не увімкнула відповідний покажчик повороту (02:40-02:56 хвилини запису NO4404-011968, 00:20-00:37 хвилини запису NO4704-011969). Поліцейський повідомив ОСОБА_1 про порушення нею правил дорожнього руху та роз`яснив причини зупинки, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського VID38F-00-0007 (00:27-01:05 хвилини запису).

Так, відповідно до пп. «а» п. 19.1 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Зважаючи на вказані вимоги ПДР та встановлені обставини справи, суд критично оцінює доводи захисника про те, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 без визначених на те ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав, адже остання всупереч пп. «а» п. 19.1 ПДР керувала транспортним засобом в темну пору доби з вимкненими фарами ближнього (дальнього) світла.

Після винесення відносно ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, поліцейський повідомив ОСОБА_1 про виявлення в неї ознак алкогольного сп`яніння та неодноразово пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки, і в медичному закладі, а також детально роз`яснив порядок проходження такого огляду та наслідки відмови від його проходження. (13:08-16:50 хвилини запису VID38F-00-0007). Проте ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона вживає ліки, відмовилися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі (15:07-15:14, 16:20-16:30 хвилини запису VID38F-00-0007).

Суд вважає необґрунтованими доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а навпаки висловлювала згоду на проходження такого огляду, оскільки на відповідне запитання (пропозицію) поліцейського ствердно кивнула головою. Як вбачається з 16:20-16:30 хвилин запису VID38F-00-0007, ОСОБА_1 вищевказаним жестом підтверджувала саме відмову, а не висловлювала згоду на проходження такого огляду. Більш того, на 14:28-15:10 хвилинах цього відеозапису ОСОБА_1 вказувала, що не бажає проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із правопорушника також слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп судового збору.

Штраф підлягає сплаті порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У відповідності до ч. 2 ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян