Справа № 336/3082/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Лідія Анатоліївна розглянула справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Запоріжжя, громадянки України, працевлаштованої оператором ТОВ «Економ Плюс», адреса реєстрації за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, -

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , її захисника адвоката Неткала О.О., потерпілої ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИЛА:

17.03.2024 о 23-00 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила стосовно своєї свекрухи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру: ображала, чинила моральний тиск, чим завдала їй психологічних страждань, унаслідок чого могло бути завдано шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_2 . Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Судом здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами на підставі клопотання потерпілої. Суд зауважує, що за змістом журналів судового засідання ОСОБА_3 , вказаний як адвокат, проте, програмне забезпечення не надає технічної можливості зазначити процесуальний статус саме представника потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник адвокат Неткал О.О. вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заперечували, скерували клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, доводи якого підтримали в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_2 , допитана як свідок відповідно до ч.3 ст.269 КУпАП, а також її представник ОСОБА_3 підтвердили фактичні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Так, ОСОБА_2 зазначила, що за обставин, вказаних у протоколі, між нею та невісткою стався конфлікт, під час якого ОСОБА_1 дійсно висловлювала відносно неї словесні образи, чинила психологічний тиск.

Доводи з приводу фізичних ушкоджень суд не аналізує, адже вони не відносяться до предмета доказування, враховуючи сутність правопорушення, викладену в протоколі, тобто, об`єктивну сторону даного правопорушення.

Крім того, судом здійснено допит свідка чоловіка ОСОБА_1 . ОСОБА_4 , з свідчень якого його дружина не вчиняла за обставин, викладених в протоколі, домашнього насильства відносно його матері. Вони із сином на час конфлікта перебували в іншій кімнаті, відпочивали, враховуючи час доби. Конфлікт стався із-за користування бойлером. Алкогольні напої у вказаний вечір дружина не вживала, голос на його матір, на думку свідка, не підвищувала.

Допит малолітньої дитини суд ухвалив не здійснювати, проти чого не заперечували учасники справи, оскільки власне існування конфлікту, виклик поліції, на переконання суду, вже є дестабілізуючим фактором для психологічної рівноваги та емоційного стану дитини, крім того, очевидцем події син ОСОБА_1 не був.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вивчивши наявні письмові докази, вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка та потерпілу, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, яке полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто, умисному вчиненні дій психологічного характеру, що полягають у образах, здійсненню морального тиску, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Разом з цим, слід зауважити, що об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, складає насильство, яке загалом можна визначити як силування потерпілої особи. При цьому закон вказує на його три альтернативні форми: фізичне насильство; психологічне насильство; економічне насильство.

Психологічне насильство виражається у діях, що спричиняють моральну шкоду, та виявляються у залякуванні, погрозах, образах, переслідуванні, глузуванні, приниженні, обзиванні, образливих й принизливих прізвиськах, плітках, постійній критиці при всіх, перешкоджанні спілкування з оточуючими. В цій частині подія правопорушення визнається судом доведеною, з урахуванням наявних доказів, як і умисна форма вини особи, адже висловлювання на адресу потерпілої вофевидь не можуть мати ознак необережності.

Доводи свідка суд не приймає, оскільки під час допиту ОСОБА_4 , а також особи, відносно якої складено протокол, - його дружини ОСОБА_1 , встановлено наявність стійких неприязних відносин між ними та потерпілою, про що безумовно свідчить поведінка осіб в суді, під час допиту.

Так, ОСОБА_1 на запитання суду, повідомила, що ОСОБА_2 є її сусідкою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Із врахуванням відношення, яке виявлено свідком до його матері в судовому засіданні, суд оцінює його покази як суб`єктивні, адже він притримується спільної позиції із дружиною під час конфлікту, пітвердив, що вони із дружиною здійснюють пошук іншого житла у зв`язку із конфліктом із ОСОБА_2 . Відповідно, ці покази на користь невинуватості дружини ОСОБА_4 не відповідають вимогам достовірності.

Фізичним насильством є дії, що спричиняють або можуть спричинити тілесні ушкодження, такі як удари, кидання і інших різними предметами, штовхання, підніжки, перешкоджання виходу, або входу в приміщення, бійки. З протоколу та наданих доказів, не можна дійти висновку про те, які дії порушник вчинив відносно потерпілої, що можуть визначатись саме як фізичне насильство. Проте, зміст заяви потерпілої не впливає на висновки суду, адже протокол складений саме з підстав завдання насильства у психологічній формі.

Відповідно до ст.1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Так, факт перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі, а також родинний зв`язок ОСОБА_2 як сина та ОСОБА_2 як матері знайшли своє підтвердження як з пояснень осіб, так і наданих письмових доказів (свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.11.2021).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (стаття 251 КУпАП).

Вина особи у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, крім усних пояснень учасників справи під час допиту та опитування, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №089501 від 17.03.2024; письмовими поясненнями потерпілої. Разом з цим, власне наявність розмови, що має ознаки конфлікту, між вказаними особами учасники справи за обставин, викладених в протоколі, не заперечують.

На дослідженому судом відеозаписі відображено, що і потерпіла, і ОСОБА_1 дійсно перебували у приміщенні в час, коли прибув наряд поліції, але власне події правопорушення з надано запису додаково охарактеризувати не видається за можливе, адже вона сталась в часі раніше, зумовила виклик поліції.

Судом враховується також зміст форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 17.03.2024, відповідно до якої ризик відносно кривдника оцінений як низький, терміновий заборонний припис не складався.

Версія події щодо розмови ОСОБА_1 по телефону, що підслухувала потерпіла ОСОБА_2 , судом не приймається за відсутності достатніх доказів на користь неї.

Разом з цим, наслідки домашнього насильства, про які стверджує ОСОБА_2 , в належний спосіб не підтверджені, відповідно, письмові пояснення ОСОБА_2 від 26.04.2024, суд не приймає.

Відомості про закриття провадження у інших справах про адміністративні правопорушення не відносяться до предмету доказування у даній справі.

Відповідно, проаналізувавши заперечення сторони захисту, суд дійшов висновку про те, що клопотання адвоката Неткала О.О. не підлягає задоволенню, а провадження - закриттю, у зв`язку із чим відмовляє у його задоволенні.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Так, суд вважає доведеним факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно потерпілої 17.03.2024 о 23-00 годині за адресою: АДРЕСА_1 , у формі психологічного насильства, унаслідок чого могло бути завдано шкоду психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , а доказів, що можуть свідчити про її непричетність до події адміністративного правопорушення, під час розгляду справи не встановлено.

Натомість, на переконання суду, наявні докази у їх сукупності та відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, підтверджують винуватість особи, відносно якої складено протокол, у вчиненні даного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У відповідності до ст.34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність особи за вчинення адміністративного правопорушення, суддею не встановлено.

Суд виключає посилання на перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, про що наявна вказівка у протоколі, адже вказаних ознак не доведено з боку посадової особи, яка складала протокол, належними та допустимими доказами, зокрема, медичним висновком.

Відповідно, констатувати за приписами ст.35 КУпАП наявність обставин, що обтяжують вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд не може.

За нормою ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Під час призначення стягнення згідно з ч.2 ст.33 КУпАП суддя враховує характер, тяжкість та обставини вчинення правопорушення, особу порушниці, яка протягом року не притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень, ступінь вини з урахуванням форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, відсутність тяжких насідків, тому приходить до висновку про доцільність застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є мінімальною санкцією.

Сплаті у відповідності до ст.40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у встановленому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 розмірі.

Підстав для застосування положень ст.39-1 КУпАП, а саме, для направлення на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, з урахуванням наявних матеріалів справи, її фактичних обставин, судом не встановлено.

Керуючись ст. 23, 24, 27, 33-35, 39-1, 40-1, 173-2, 251-252, 268, 279, 280, 283-285, 294, 307-308 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень (сто сімдесят гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави.

Штраф в зазначеному розмірі підлягає перерахуванню на номер рахунку: UА0008479, отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл.- 21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір, який підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок), за реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити, що згідно ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, який становить 340,00 гривень, витрати на облік зазначених правопорушень.

За змістом ч.1 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік