САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1656/24
Провадження №3/726/711/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2024 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, українця за національністю, працюючого на МКП «Чернівцітеплокомуненерго», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

08.06.2024 о 18:31 за адресою: АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейського щодо припинення протиправних дій, які виразилися у розмахуванні руками, висловлюванні нецензурною лайкою, вчинив бійку із гр. ОСОБА_2 , погрожував неприємностями гр. ОСОБА_3 .

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з`явився до суду 18.06.2024, у день направлення протоколу про адміністративне правопорушення, та своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнав. Вказав про те, що був дещо обурений неправдивими звинуваченнями співмешканки щодо нього, а також, що не бажав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак поліцейські його затримали, одягли кайданки та примусово доставили на огляд до медичного закладу, де він відмовився проходити такий огляд. Вважав, що саме поліцейські вчинили не правильно.

У зв`язку із запереченням обставин вчиненого, необхідності дослідження відеозапису із місця події, судове засідання було відкладено на 19.06.2024, про що повідомлено у судовому засіданні ОСОБА_1 та додатково за його номером телефону, однак останній у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Поважних причин неявки суду не повідоми, жодних клопотань не скерував.

З метою забезпечення своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення та враховуючи факт належного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи щодо неї, за відсутності поважних причин неявки, оскільки таких суду не надано, вважаю за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані у ній докази та надавши їм відповідну правову оцінку, доходжу такого висновку.

Згідно із вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, що тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення, полягає зокрема у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути особа, яка досягла 16 років.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» дані такі роз`яснення - злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, а також, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Слово «непокора», як зазначає законодавець, означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги чи розпорядження.

З об`єктивної сторони злісна непокора виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень або вимог працівника поліції, або в непокорі, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Відмінність опору від злісної непокори полягає в тому, що опір - це активна фізична протидія законній діяльності потерпілих, а злісна непокора - це пасивна поведінка.

З системного аналізу положень КУпАП з урахуванням позиції Верховного Суду України, висловленої в Узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КУпАП)» від 10.01.2008, випливає, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені, які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» далі - Закон № 580-VIII) законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Права працівника поліції встановлено Законом України «Про національну поліцію», який, зокрема встановлює право працівника поліції вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушень та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні порушення, а в разі невиконання зазначених вимог застосовувати передбачені цим Законом заходи примусу, а також інші права в межах його компетенції.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію», поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Згідно із положеннями ст. 31 цього ж Закону, Поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; ) опитування особи; 3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу; 5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; 6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; 7) проникнення до житла чи іншого володіння особи; 8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; 11) поліцейське піклування.

Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ст. 185 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 352859 від 08.06.2024, який складений відповідно до вимог КУпАП та містить виклад обставин і суті вчиненого правопорушення та долученими до нього доказами.

В протоколі про адміністративне правопорушення визначений перелік вимог поліцейських, які були висунуті ОСОБА_1 , а саме припинення вчинення протиправних дій (правопорушення).

Згідно із даних рапорту інспектора поліції Перепелюка Р.В. останній вказує про те, що отримав повідомлення про домашнє насильство, а прибувши на місце події виявив гр. ОСОБА_2 , яка вказувала про те, що її співмешканець ОСОБА_1 вчинив щодо неї фізичне насильство, бив руками та ногами. З приводу обставин вчиненого було викликано СОГ. Згодом гр. ОСОБА_1 , що перебував у п`яному вигляді, кричав, лаявся, поводився зухвало та не реагував на вимоги поліцейських заспокоїтися. Після цього останнього було попереджено, що згідно із ст. 45 Закону України «Про національну поліцію» будуть застосовані кайданки. Оскільки ОСОБА_1 не припиняв вчиняти правопорушення до нього застосовано кайданки та доставлено на огляд до ЧОНД, а пізніше до відділу превенції для складання матеріалів.

Відповідно до обставин викладених у рапорті інспектора поліції Слободяна В.М., останній також вказує про те, що прибув на виклик щодо домашнього насильства де пізніше виявив гр. ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, порушував громадський порядок та безпеку, вів себе агресивно, погрожував службовими неприємностями. Останній не реагував на зауваження, а тому було застосовано спецзасіб кайданки, після чого доставлено правопорушника для проходження медичного обстеження та до відділку поліції для складання матеріалів.

Вказані обставини повністю підтверджуються долученим відеозаписом, наданим у судовому засіданні поліцейськими.

Систематизуючи вищезазначене, суддя приходить до переконання, що працівники поліції перебували під час виконання своїх службових обов`язків. Вимога поліцейського є законною, а сама суть вимоги є правомірною та такою, що підлягає належному та достатньому усвідомленню суб`єктом, до якого вона спрямована. Фактичні обставини справи, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відповідають обставинам справи, які були встановлені суддею. Зокрема, ОСОБА_1 не виконував законних розпоряджень та вимог поліцейського.

Також до матеріалів справи долучено протокол про адміністративне затримання серії АА № 134614 від 08.06.2024 відповідно до даних якого о 18:31 08.06.2024 було затримано ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП для припинення правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення. Останнього доставлено о відділу превенції ЧРУП. Також вказано про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, повідомлення про його затримання матері останнього, проведення огляду останнього та поміщення його до кімнати затриманих у присутності понятих. Зафіксовано обставини про розбите праве надбрів`я ОСОБА_1

Про роз`яснення прав та відмову від захисника свідчить також долучена заява підписана ОСОБА_1 08.06.2024.

Згідно із даними Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 763 від 08 червня 2024 року ОСОБА_1 доставлявся на огляд до ЧОНД де відмовився від проходження медичного огляду та обстеження.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, - доведена та знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Обставин, які б вказували на упередженість чи зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або безпідставному складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , - не встановлено.

Також враховую, що згідно із ст. 42 Закону України «Про національну поліцію» поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусі, як фізичний вплив (силу) , так і спеціальні засоби кайданки.

Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення (ч.3 ст. 43 Закону України «Про національну поліцію»).

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника судом враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який працює, ступінь його вини та майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, те, що останній свою вину не визнав у вчиненому.

Враховуючи викладене вважаю, що щодо ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції статті, у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та сприятиме запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Доказів на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору до суду не надано.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 34, 35, 36, 40-1, 185, 278, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору в дохід держави.

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

СуддяС. А. Асташев