Справа № 490/6196/24
Провадження № 33/812/582/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Біляєвої В.М.

захисника особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності Давидова В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником Давидовим В`ячеславом Олександровичем, на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2024 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 558757, 12 липня 2024 року о 00 год. 05 хв. в місті Миколаєві, по вулиці Великій Морській, 82, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального приладу "Drager", тест 245. Відповідно до тесту ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння із результатом 2,28 ‰. Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник ОСОБА_1 Давидов В.О. подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції , а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що факт керування транспортним засобом є недоведеним, відеозапис з нагрудної камери поліцейських є не безперервним. Вказував, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було повідомлено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Наполягав на неправомірності зупинки транспортного засобу, оскільки жодних матеріалів щодо порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не складалось. Крім того, посилався на порушення процедури проведення огляду, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а тому огляд повинен був проводитись не працівниками поліції, а посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром військової частини, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції №1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 12 липня 2024 року о 00 год. 05 хв. в місті Миколаєві по вулиці Великій Морській, 82, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального приладу "Drager", тест 245. Відповідно до тесту ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння із результатом 2,28 ‰. Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 558757.

До протоколу долучено відеозйомку подій 12 липня 2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на що він погодився та був згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з зазначенням результату огляду -2,28 проміле підписав без зауважень.

Посилання захисника Томина В.І. в апеляційній скарзі на те, що відеозапис, здійснений на нагрудні камери поліцейських є неналежним доказом через його не безперервний запис не заслуговують на увагу, оскільки відеозапис є не єдиним доказом у справі та в сукупності з іншими доказами, зокрема з даними протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписом подій 12 липня 2024 року оцінені суддею суду першої інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 та відсутність причини зупинки транспортного засобу слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в процесі спілкування поліцейські зазначали про те, що зупинили ОСОБА_1 за порушення ПДР України. Зокрема, на запитання поліцейського: "Пане водій, причина зупинки зрозуміла?", ОСОБА_1 відповів: "Так". В подальшому поліцейський зазначив: "Там просто таке аварійне перехрестя, а ви пролетіли", з чим ОСОБА_1 також погодився. При цьому, під час всього спілкування ОСОБА_1 не зазначав про те, що він не керував транспортним засобом. Більше того, після встановлення стану алкогольного сп`яніння та повідомлення поліцейським про те, що ОСОБА_1 забороняється подальший рух, останній зазначив, що у нього дружина зараз пересяде за кермо.

Вказане також підтвердила в судовому засіданні суду першої інстанції працівник поліції ОСОБА_3 , зазначивши, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , було проведено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками. При цьому, за увесь час спілкування з ОСОБА_1 , останній не тільки не заперечував факту керування транспортним засобом, а й порушення ПДР, які були допущені ним, під час керування.

За такого, посилання ОСОБА_2 на недоведеність факту керування ОСОБА_1 спростовується матеріалами справи.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно правомірності зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції.

Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції та законність причин перевірки документів водія жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Працівниками поліції було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до норм чинного законодавства. Будь-яких порушень законодавства поліцейськими, які б могли вплинути на вирішення справи, судом не встановлено.

Що стосується посилання захисника на порушення проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а відтак до нього мали застосовуватися положення ст. 266-1 КУпАП та проводитись уповноваженою особою Військової служби правопорядку суд зазначає наступне.

Положеннями вказаної ст.266-1 КУпАП визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.

До того ж матеріали справи не містять даних про те, що у визначений в протоколі час водій ОСОБА_1 перебував під час виконання обов`язків військовослужбовця. За таких обставин, порядок огляду водія ОСОБА_1 , який не перебував під час виконання обов`язків військової служби, та який керував транспортним засобам, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції здійснювався в загальному порядку, встановленому ст.266 КУпАП, а тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 такий порядок порушений не був.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну та обґрунтовану постанову.

Тому підстав для скасування постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником Давидовим В`ячеславом Олександровичем, на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2024 року залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська