БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1592/24
Провадження № 3/730/739/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2024 р. м. Борзна

Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка народилася в с. Ново-Усманово Камишлинського району Куйбишевської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, вдови, не працюючої, пенсіонерки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2024 року о 10-30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Фора» за адресою м. Борзна, вул. Шевченка, буд. 16, таємно викрала з полиці магазину сир марок «Ферма», «Комо», «Президент» в кількості 8 (вісім) штук загальною вартістю 162,80 грн., тобто здійснила викрадення чужого майна шляхом крадіжки, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Крім того, 08 грудня 2024 року об 11-00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в магазині «Фора» за адресою м. Борзна, вул. Шевченка, буд. 16, таємно викрала з полиці магазину плавлений сир марок «Ферма», «Комо», «Президент» в кількості 18 (вісімнадцять) штук загальною вартістю 367,20 грн., тобто здійснила викрадення чужого майна шляхом крадіжки, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватою себе у вчиненні зазначених правопорушень визнала частково. Зазначила, що 07 та 08 грудня 2024 року, перебуваючи в магазині «Фора» в м. Борзні, взяла з полиці плавлені сирки, поклала до сумки, але на касі не розрахувалась за товар. Просить суворо не карати. Однак зазначила, що в перший день взяла 8 сирків, а в інший 9 сирків. Переконує суд, що їй соромно, чому таке зробила, не розуміє «біс попутав».

Відповідно до ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 51 КУпАП.

Доводи щодо кількості викрадено майна спростовуються матеріалами справи: відеозаписами, довідками про кількість та вартість майна.

Згідно ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, відшкодування шкоди.

У цій ситуації суд ураховує обставини, визначені ст. 33 КУпАП, та уважає обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст. 34 указаного Кодексу, щире розкаяння винної, однак не убачає, в розумінні ст. 35 указаного Кодексу, обставин, які обтяжують відповідальність останньої, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 51 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що правопорушнику слід призначити стягнення у виді штрафу.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_1 вважаю за можливе звільнити її від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 51, ст.ст. 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Ріхтер В.В.