ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/894/24
Провадження №3/477/829/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №873281 від 08 квітня 2024 року, ОСОБА_1 , 08 квітня 2024 року о 20.58 годині на 146 км автодороги Миколаївського району Миколаївської області керував транспортним засобом автомобілем марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законодавством порядку за допомогою технічного приладу Alcotest 6810, тест №694, результат 1,47 проміле. Своїми діями порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення порядку застосування технічних приладів та засобів, що мають функції автоматичної фото та кінозйомки, відеозапису, а саме у зв`язку з тим, що на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора 474914 за 08 квітня 2024 року відсутній запис зупинки транспортного засобу та рух транспортного засобу під його керуванням. Також зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому не було роз`яснено права, а також наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення, у тому числі, не роз`яснено право не погодитись із оглядом, проведеним на місці зупинки транспортного засобу, та вимагати проходження огляду у медичному закладі, не було вручено відповідне направлення.

Відповідно до вимог статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи зазначене, належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, а також його клопотання, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №873281 від 08 квітня 2024 року, ОСОБА_1 , 08 квітня 2024 року о 20.58 годині на 146 км автодороги Миколаївського району Миколаївської області керував транспортним засобом автомобілем марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законодавством порядку за допомогою технічного приладу Alcotest 6810, тест №694, результат 1,47 проміле. Своїми діями порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (а.с.3).

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху (далі ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, визначено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду також визначена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, відповідно до пункту 2,3 розділу 1 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Зокрема, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Вказаним Порядком передбачено, що огляд водіїв транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту).

Відповідно до пункту 4 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості

застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з інкримінованим правопорушенням, ОСОБА_1 у своєму клопотанні про закриття провадження у справі зазначив, що поліцейським, який проводив огляд на місці зупинки транспортного засобу, було порушено порядок застосування технічних приладів та засобів, що мають функції автоматичної фото та кінозйомки, відеозапису, а саме на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора 474914 за 08 квітня 2024 року відсутній запис зупинки транспортного засобу та рух транспортного засобу під його керівництвом.

Суд зазначає, що факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (правова позиція Верховного Суду, викладені у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17).

Згідно статті 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

З усталеної судової практики вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Таким чином, для притягнення особи до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП необхідно встановити факт керування особою транспортним засобом та перебування особи в стані алкогольного сп`яніння (або наявність ознак такого сп`яніння) та відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, що отримано у передбачений Законом спосіб.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу у просторі.

Керування транспортним засобом підтверджується матеріалами технічних засобів відеозапису.

Проте, попри положення статті 251 КУпАП органом, що склав протокол адміністративне правопорушення, належних доказів правопорушення до суду не надано.

У відеозаписі від 08 квітня 2024 року, що міститься на CD-R диску, долученому до матеріалів справи, не зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Натомість, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що на ділянці дороги має місце розмова з особою, яку неможливо ідентифікувати як ОСОБА_1 , оскільки працівник поліції тримає перед веб камерою власний телефон, який перекриває відеозапис.

Оскільки у дослідженому в судовому засіданні відеозаписі не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також неможливо встановити особу, стосовно якої відображено процедуру проходження огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, а також тест №694 приладу Alcotest 7510, ARBL-0891, суд визнає неналежними та недопустимими доказами по справі.

Отже, сам по собі протокол не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки він містить опис обставин, які поліцейський вважав встановленими на час його складення. Вказаний протокол може підтверджувати вину порушника лише в сукупності з іншими матеріалами справи, перелік який визначено у статті 251 КУпАП.

Окрім того, у відповідності до вимог статті 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

У відповідності до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі №463/1352/16-а від 08 липня 2020 року у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Тобто, недоведеність вини прирівнюється до невинуватості особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М.Семенова