Номер провадження: 33/813/2767/24
Номер справи місцевого суду: 506/974/24
Головуючий у першій інстанції Бурдинюк О. С.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карташова О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рудуман А.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красноокнянського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Красноокнянського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 605,60 грн. на користь держави.

Відповідно до постанови суду, 09.09.2024 року о 07 годині 39 хвилин, в Одеській області, Подільському районі, в селищі Окни, по вул. Героїв України, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.п. 2.9.(а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10.10.2001, № 1306. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер», тест № 11, результат тестування 0,41 ‰.

За цим фактом відносно ОСОБА_1 , працівниками поліції складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №164720 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 09.09.2024 року.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, судом першої інстанції не перевірені та не досліджені обставини, які мають значення для вирішення справи. ОСОБА_1 просить звернути увагу суду, що зупинка його автомобіля була безпідставна та з порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а тому відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», сформульованої Європейським судом з прав людини, недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення.

Також в скарзі наголошується, що після безпідставної зупинки автомобіля та перевірки всіх наявних документів, не вияв абсолютно ніяких причин порушення ПДР, поліцейський одразу запропонував пройти тест на газоаналізаторі «Drager Alkotest 6820», ніяких ознак сп`яніння апелянту оголошено не було. Підготовка газоаналізатора «Drager Alkotest 6820» проводилась без належної відеофіксації дій поліцейського, та без роз`яснення апелянту процедури підготовки та використання даного приладу вимірювання. Звертається увагу суду на те, що дата останнього калібрування приладу яким проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 09.09.2024 року - є 07.11.2023 року. Апелянт не заперечує, що Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 р. № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, категоріями» встановлено міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається 1 рік, проте просить звернути увагу, що Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Drager Alkotest 6820» визначено, що за умовою правильної роботи приладу та суворого дотримання вимог, передбачено інтервали технічного обслуговування приладу перевірка калібровки кожні шість місяців.

В скарзі зазначено, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмове направлення на огляд водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я та протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №164720 не були складені з використанням засобів відеофіксації до повного завершення складання процесуальних документів, і взагалі акт огляду та письмове направлення на місці події не складалися, та апелянту не надавалися, а були складені без його участі, з підробленням його підпису та надані суду лише 24.09.2024 року.

Також в скарзі йдеться про психологічний тиск на апелянта та попередній зговір, оскільки напередодні, а саме 08.09.2024 року о 21:36 годині він викликав поліцейських, оскільки його сусіди поводилися дуже гучно, на виклик приїхали полісмени, які фігурують в даному провадженні, та після спілкування з гучною компанією, поліцейські в грубій формі почали розмовляти з ним в присутності його дружини. Після від`їзду поліції, компанія в сусідів почала ще гучніше поводитися, близько 23 години зазначена компанія покликала апелянта для розмови, але під час розмови йому було нанесено удар в голову людиною у військовій формі. Після того як приїхала швидка та слідчі, компанія затихла. ОСОБА_1 має повне переконання, що поліціянти Стратон та його напарник перебувають в попередньому зговорі з особами, які відпочивала у сусідів та цілеспрямовано вранці чатували на нього з дружиною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 09.09.2024 року о 07 годині 39 хвилин, в Одеській області, Подільському районі, в селищі Окни, по вул. Героїв України, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.п. 2.9.(а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10.10.2001, № 1306. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер», тест № 11, результат тестування 0,41 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується даними протоколу про адмінправопорушення серії ААД № 164720 від 09.09.2024 року, який складено уповноваженою посадовою особою, містить всі необхідні відомості та обставини вчинення правопорушення, сумніви чи зауваження до його змісту відсутні, ОСОБА_2 протокол підписав та в поясненнях зазначив, що вчора випив 100 гр. Горілки, право керування передано гр. ОСОБА_3 п.в. НОМЕР_3 ; роздруківкою чека № 11 «Drager Alkotest 6820», за результатами якого виявлено 0,41 ‰ алкоголю; відеозаписами події які долучені до матеріалів справи, актом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 ; направленням № 5 для огляду на стан сп`яніння.

На переконання апеляційного суду вказані процесуальні та інші документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють відповідні правові відносини та які є предметом судового розгляду, а тому доводи апеляційної скарги про отримання доказів незаконним шляхом, припущеннях, порушеннях поліцейським Інструкції при складанні матеріалів є необґрунтованими.

На відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, який був досліджений судом апеляційної інстанції, зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв напередодні, а саме зазначив: «Сьогодні не вживав, вживав учора 100 грам горілки», погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння саме на місці зупинки, хоча працівник поліції пропонував проїхати і в медичний заклад. В подальшому звертався з проханням до працівників поліції не складати протокол про адміністративне правопорушення, незгоди щодо результату тестування 0,41 ‰ з результатом погодився, від проведення повторного огляду в медичному закладі відмовився.

Після перегляду відеозапису подій, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції будь-яких дій, які можуть бути кваліфіковані як протиправні або вчинені з порушенням будь- яких інструкцій.

Хоча, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі і зазначає, що на нього здійснювався психологічний тиск з боку співробітників поліції, але не надає доказів цього, матеріали справи також не містять доказів, того що ОСОБА_1 такі можливі дії працівників поліції оскаржував, оскільки мав на це законне право.

Відео повністю узгоджується з протоколом про адмінправопорушення та не суперечить йому, що в свою чергу не може слугувати підставою для визнання протоколу неналежним доказом.

Є безпідставними посилання апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні підстави для його зупинки, оскільки вказана обставина ніяким чином не впливає на той факт, що останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, і результат якого показав 0,41 ‰, з яким він і погодився.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння проводився приладом «Drager Alkotest 6820», дата останнього калібрування якого 07.11.2023 року, тобто з порушенням встановленого в інструкції шестимісячного строку, є безпідставними. Оскільки відповідно Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016 року, міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, установлений 1 раз на рік.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та скоїв адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні

для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не дослідив та не перевірив обставини які мають значення для вирішення справи є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Інші аргументи апеляційної скарги мають ознаки надмірного формалізму і не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, зводячись до власного тлумачення положень закону, переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки, а отже й не є підставами для скасування вірного по суті судового рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю доказів, вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

ОСОБА_1 мав усвідомлювати та передбачати наслідки його дій під час керування транспортним засобом, можливість втратити право керування транспортним засобом в разі порушення вимог ПДР України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Будь-яких доказів, які б могли переконати суд у відсутності події та складу адмінправопорушення, в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності відсутні та апелянтом суду апеляційної інстанції не надані. Інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки безспірних та переконливих доказів, які б могли об`єктивно спростувати його винність у вчиненні вказаного правопорушення, суду не надано.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, як і підстав для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в даному випадку апеляційним переглядом не встановлено, тож, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красноокнянського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов