Провадження № 3/127/4767/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2024 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 154 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області з Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 154 КУпАП

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №309311 від 18.04.2024 року вбачається, що 08.04.2024 року близько 20 год. 00 хв., за адресою: м.Вінниця, вул. Й.Волошиновського, поблизу будинку №104 гр. ОСОБА_1 неналежним чином утримувала домашню тварину пса породи алабай, що призвело до нанесення собакою іншій собаці ушкоджень несумісних із життям. Дії ОСОБА_1 працівниками поліції були кваліфіковані за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 08.04.2024 близько 20 год. 00 хв. вони з чоловіком ОСОБА_3 порались по господарству - возили з вулиці у двір тачкою землю, тому ворота були відкриті і їх собака породи «пудель» вибігав за ними на вулицю. Коли вони були у дворі свого будинковолодіння, вони почули з вулиці крики сина сусідів, який вигулював собаку породи «алабай» без намордника і кричав їй команду «фу», але та його не слухалася та схопила їхнього пуделя та почала кусати. ОСОБА_3 вибіг з подвір`я на вулицю щоб вивільнити їх собаку. Проте, незважаючи на те, що сусідський алабай відпустив їх собаку, вона змогла лише добігти до воріт подвір`я, після чого відразу впала і померла від отриманих травм. Сусідці ОСОБА_1 неодноразово робились зауваження, що їх собака постійно на вигулі без намордника, а також про те, що їх собака неодноразово залишає подвір`я та виходить на вулицю без будь-якого контролю її господарів в той час, як по вулиці ходять маленькі діти та мешканці сусідніх домоволодінь тощо. Це становить небезпеку для них, оскільки собака неконтрольована, команди господарів не виконує та може напасти будь-якої миті. Потерпіла ОСОБА_2 понесла не лише майнову шкоду, але їй та членам її сім`ї було завдано значну моральну шкоду, оскільки пудель це був подарунок дочці на день народження і ця собака в їх родині вже 11 років - її всі любили і піклувалися про неї. Ця подія відбулась у присутності дочки. Після цього у дитини погіршився стан здоров`я. ОСОБА_2 з чоловіком після цієї події також звертались до лікарів, оскільки вони всі пережили стрес, настрій був пригнічений, виникли головні болі, безсоння тощо. Тому, потерпіла ОСОБА_2 просила суд накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення пов`язане з ізоляцією собаки породи «алабай» з метою запобігання випадків нападу цієї собаки на людей та інших тварин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину щодо події правопорушення визнала та пояснила, що з протоколом про адміністративне правопорушення вона погоджується, оскільки її собака Альма породи «алабай» дійсно напала на собаку сусідів під час вигулу. Собаку вигулював син ОСОБА_1 , якому 15 років, чому він не надягнув на собаку намордник їй не відомо. Проте, як пояснив їй син, ОСОБА_4 напала на сусідського пуделя через те, що останній начебто підбіг до неї та вкусив її за лапу. Їй прикро, що ця подія сталася і що сусідська собака загинула. Вона готова відшкодувати завдану шкоду сусідам. Також ОСОБА_1 зазначила, що тепер їх собака Альма на вигулі завжди у наморднику. Можливості забезпечити утримання собаки у вольєрі чи на прив`язі немає, оскільки вольєр розмістити у дворі не має місця, а якщо собака буде на прив`язі, то вона стає агресивною.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що провадження у вказаній справі слід закрити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 ст. 154 КУпАП передбачена відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частиною 2 ст. 154 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою повторно протягом року.

Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Відповідно до закріплених у ст. ст. 254, 255 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення це - офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, що містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №309311 від 18.04.2024 року, 08.04.2024 року близько 20 год. 00 хв., за адресою: м.Вінниця, вул. Й.Волошиновського, поблизу будинку №104 гр. ОСОБА_1 неналежним чином утримувала домашню тварину пса породи алабай, що призвело до нанесення собакою іншій собаці ушкоджень несумісних із життям. При цьому дії ОСОБА_1 працівниками поліції були кваліфіковані за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Суд звертає увагу на ту обставину, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №309311 від 18.04.2024 року складеного відносно ОСОБА_1 в графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» поліцейським було зазначено «ні».

Об`єктивна сторона правопорушення має бути належним чином сформульована саме під час складення протоколу, оскільки чинний КУпАП не передбачає можливості внесення змін, доповнень, а також перекваліфікації діяння під час судового розгляду.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.05.2024 року вказана адміністративна справа була повернута до Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області для доопрацювання з наведеної вище підстави.

03.06.2024 року вказана справа була повторно направлена до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду по суті.

Рапортом ПОГ СВГ ВП №1 Вінницького РУП ГУНП уВінницькій області від 20.05.2024 року підтверджуються обставини неправильної кваліфікації дій ОСОБА_1 працівником поліції за ч. 2 ст. 154 КУпАП, оскільки у ньому, за результатами проведеного доопрацювання, зазначено про те, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 154 КУпАП була вірна у зв`язку з тим, що вказана норма, як зазначив працівник поліції, передбачає «ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті». При цьому, у зазначеному рапорті вказано про те, що ОСОБА_1 не притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 154 КУпАП, але подія яка сталася 08.04.2024 року спричинила шкоду здоров`ю та майну, а саме сім`я Оріщук зазнала численних втрат, зокрема матеріальних (витрати на ліки, лікаря, паталого-анатомічний розтин собаки та сама вартість собаки породи пудель) та моральних (пережитий стрес у зв`язку з втратою собаки) тощо.

Таким чином, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 протягом року за вчинення правопорушень передбачених ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Судом встановлено, що через подію, яка сталася 08.04.2024 року, та яка зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД №309311 від 18.04.2024 року, сім`ї ОСОБА_2 дійсно завдано майнової та моральної шкоди, в наслідок загибелі їх собаки породи пудель, якій було спричинено тілесні ушкодження собакою породи алабай, яка належить ОСОБА_1 .

Отже, судом, в ході розгляду справи по суті, фактично було встановлено в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, якою, як вже було зазначено вище, передбачається відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджуються обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251, 280, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 154 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: