П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 24.09.2023 року о 22 год. 05 хв. в с. Барвінок по вул. Центральна біля будинку №21, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Судове засідання по справі неодноразово призначалося, зокрема на 08.12.2023, 10.01.2024, 24.01.2024, 15.02.2024, однак відкладалося, за клопотанням ОСОБА_1 яке надійшло до суду 08.01.2024 (через хворобу), за заявою від 24.01.2024 (через хворобу), за усним клопотанням ОСОБА_1 15.02.2024 через перебування захисника у відрядженні.

28.02.2024 ОСОБА_1 в судовому засіданні подав письмові пояснення, в яких серед іншого зазначено, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнає, з підстав того, що у стані наркотичного сп?яніння не перебував, на місці зупинки автомобіля поліцейські акт огляду на стан наркотичного сп?яніння не складали і йому не надавалось відповідне направлення в медичний заклад.

3 відеозапису можливо встановити, що поведінка ОСОБА_2 не є сумнівною, є адекватною, він спілкується з поліцейськими, логічно висловлює свої міркування. Також не вбачається ознак сп?яніння, які зазначені у протоколі. При цьому, нервування водія вочевидь зумовлено лише діями поліцейських, які без очевидних на те підстав постійно вказували, що він має ознаки сп?яніння, та безпідставною зупинкою транспортного засобу під його керуванням.

Свою винуватість у поставленому йому в провину правопорушенні ОСОБА_2 не визнає та пояснює, що його зупинили працівники поліції. Вони запідозрили його у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп?яніння. Він це заперечив, тому був готовий пройти огляд на факт вживання алкоголю. Потім йому вказали, що він перебуває у стані наркотичного сп?яніння і запропонували проїхати у медичний заклад для проведення відповідного огляду. Їхати у лікарню він відмовився, оскільки підстав для цього не було і він був втомлений. При цьому, йому не роз?яснили наслідки такої відмови. Свідків не було, про здійснення відеофіксації не повідомляли. Під час розмови працівник поліції світив йому в очі фонариком і стверджував, що його зіниці не реагують на світло. Протокол адміністративне правопорушення складали у його відсутності. Пізніше дали його тільки підписати. Він не був відсторонений від керування транспортним засобом. На своєму автомобілі він поїхав додому самостійно. Сам лише протокол про адміністративне правопорушення та надані відеозаписи з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського не с належними доказами стану наркотичного сп?яніння так як ні з протоколу про адміністративне правопорушення ні з відеозапису з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського неможливо встановити ні факту керування водієм автомобілем з ознаками сп?яніння, ні час такого керування, ні дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури проведення огляду, послідовності їх дій, відібрання у водія пояснень та складання долучених документів.

Також слід враховувати, що в даних умовах є незрозумілим з яких саме підстав був зупинений водій ОСОБА_2 , в рапорті патрульного поліції вказано, що останній порушив правила дорожнього руху, однак за яких обставин, де і коли зазначено не було, при цьому до матеріалів даної справи не долучено постанов про накладення адміністративного стягнення. Просив закрити провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Крім того, 28.02.2024 ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину за ч.1 ст. 130 КУпАП заперечив, пояснення надав аналогічні викладеним письмово, вказав, що у працівників поліції не було причин для його зупинки, після зупинки попросили права, техпаспорт, потім почали говорити, що його стан якийсь не такий, ознак ніяких не вказували і запитували чи пройде освідчення. Він не бажав з ними нікуди їхати оскільки незаконно зупинили, сказав що спортсмен і наркотичних засобів не вживає. Працівники поліції при зупинці повідомили, що в неосвітлений номерний знак, складали постанову за відсутність полісу страхування.

В подальшому судове засідання по справі призначалося на 20.03.2024, 17.04.2024, 29.04.2024, 09.05.2024 та 10.06.2024, однак відкладалося, за заявою ОСОБА_1 яка надійшла до суду 10.04.2024, у зв`язку з відсутністю захисника. 20.03.2024 розгляд справи не відбувся у зв`язку із зайнятістю судді в розгляді клопотання як слідчий суддя, а 29.04.2024 судове засідання не відбулося черех перебування судді на лікарняному.

В судове засідання 10.06.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки та смс-повідомлення на номер телефону повідомлений ОСОБА_1 . При цьому, 10.06.2024 до суду від ОСОБА_1 поступила заява в якій просив перенести судове засідання, у зв`язку з перебуванням на лікарняному до якого додано копію огляду сімейного лікаря від 05.06.2024.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про відкладення судового засідання, з огляду на те, що він давав пояснення в судовому засіданні, також подав письмові пояснення у справі, та враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП вважаю можливим завершувати розгляд справи без його участі.

Захисник ОСОБА_1 в судове засідання 10.06.2024 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, заяв про відкладення від нього не надходило, тому підстав відкладати розгляд підстав немає.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст. ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регламентований ст. 266 КУпАП, норми якої є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я, наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція).

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пункту 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Крім того, системний аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку, що у випадку наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння огляд на стан сп`яніння може бути проведено виключно в медичному закладі.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частини 2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч.3 ст.266 КУпАП).

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 24.09.2023 року о 22 год. 05 хв. в с. Барвінок по вул. Центральна біля будинку №21, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Вказане підтверджується матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 487143 від 24.09.2023 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце обставини вчиненого правопорушення;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 7805945 від 24.09.2023 винесеної відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП;

-рапортом поліцейського ОСОБА_3 , в якому доповів, що 24.09.2023 під час несення служби було зупинено транспортний засіб «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху, в ході спілкування з останнім було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у встановленому порядку, на що ОСОБА_1 відмовився, про що було складено протокол;

-відеозаписом, що міститься на DVD диску, який долучено до протоколу, на якому зафіксовано обставини вчиненого правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Так, з дослідженого відеозапису вбачається, що водій транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками патрульної поліції 24.09.2024 о 22.05 год., подаючи звукові сигнали про зупинку, за порушення правил дорожнього руху, а саме, через неосвітлений номерний знак. Працівник поліції повідомив причину зупинки та попросив пред`явити документи, посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб та поліс страхування. Під час спілкування, інспектором поліції у вказаного водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме вказано (звужені зіниці очей, нечітка мова) та пред`явлено вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога. Водій заперечував факт вживання наркотичних засобів, вказав що займається спортом, та сказав «Я нікуди не їду». Вимогу щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння працівник поліції повторював тричі. Водій почав нервувати, комусь телефонував, говорив працівникам поліції віддати йому права. Та після третьої вимоги водій о 22:13:57 чітко сказав: «Так, я відмовляюся», після чого йому інспектор роз`яснював, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння також передбачена відповідальність і повідомив, що відносно нього буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від огляду, та приступив до оформлення протоколу. Після складання зміст протоколу та постанови було зачитано ОСОБА_1 та ознайомлено з такими.

Відеозапис, наявний у матеріалах справи надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбулися, не можуть бути спростовані та мають істотне значення для розгляду справи.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

В ході судового розгляду не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення процедури направлення поліцейським водія ОСОБА_1 для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, відтак посилання захисника на вказане, не заслуговують на увагу. Крім того, слід зазначити, що оскільки у ОСОБА_1 були виявлені саме ознаки наркотичного сп`яніння, відтак огляд на стан сп`яніння в даному випадку міг бути проведений виключно в медичному закладі, що і було запропоновано працівником поліції.

З переглянутого відеозапису чітко вбачається, що працівник поліції неодноразово повторював вимогу водію ОСОБА_1 чи буде він проходити огляд на стан сп`яніння в лікаря-нарколога, також роз`яснював про відповідальність за відмову від огляду. Також чітко зафіксовано, як ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Не беруться до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб, яким він керував, і що докази порушення ним правил дорожнього руху відсутні, оскільки такі повністю спростовуються переглянутим відеозаписом, на якому чітко зафіксовано факт зупинки транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , а також те, що працівник поліції повідомив водію причину зупинки, а саме неосвітлений номерний знак, водій подивився на задній номерний знак та сказав, що просто керує вказаним автомобілем але не є його власником.

Крім того, слід зазначити, що ні в судовому засіданні, ні на відеозаписі ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом 24.09.2024 о 22.05 год. марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 .

Посилання ОСОБА_1 на відсутність на місці свідків вважаю неспроможними, оскільки в даному випадку поліцейським було застосовано технічні засоби відеозапису, та матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інші доводи ОСОБА_1 жодним чином не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені під час судового розгляду

Під час розгляду справи не встановлено яких-небудь даних, які б давали підстави вважати, що працівники поліції були упереджені при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому, приходжу до висновку, що працівники поліції при виконанні своїх функціональних обов`язків діяли у межах наданих їм повноважень.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст. 254, 256 КУпАП, та доданий до нього відеозапис, є належними та допустимими доказами.

Істотних порушень співробітниками патрульної поліції при оформленні відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не встановлено.

Наведені вище докази, досліджені судом, в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, ухвалюючи дане судове рішення, суд керується також ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п.58) суд наголошує, що відповідно до принципу належного здійснення правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило