Справа №: 305/1298/24
Провадження № 3/307/1027/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного інспектором прикордонної служби 2 групи перекладача 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , 23 квітня 2024 року о 16 год. 20 хв. порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року, а саме,на східній околиці населеного пункту Грушово Тячівського району Закарпатської області, на напрямку 279 прикордонного знаку на відстані 400 метрів від лінії державного кордону був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний Пост» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та «Групою реагування» затриманий за спробу незаконного перетину Державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення надійшов до суду 16 травня 2024 року.

Згідно постанови судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 травня 2024 року, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП повернуто до відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 для направлення за територіальною підсудністю.

Вказаний протокол надійшов до суду 11 червня 2024 року, протокол підписаний ОСОБА_1 у протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться у приміщенні Тячівського районного суду Закарпатської області, до протоколу долучена заява на отримання електронних повісток.

Розгляд справи призначено на 12 червня 2024 року на 13 год. та повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи за допомогою СМС - повідомлення, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, 12 червня 2024 року у судове засідання не з`явився, однак його захисник адвокат Степанов Б.С. подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності та закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 їхав у маршрутному транспортному засобі, що підтверджується придбаним квитком на автобус, і був незаконно затриманий працівниками ДПС України на блок-посту. Наміру незаконно перетинати кордон у нього не було, обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності.

У зв`язку із надходженням заяви від адвоката про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справу розглянуто під час відсутності вказаних осіб на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку про закриття вказаної справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення керуючись таким.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 , 23 квітня 2024 року о 16 год. 20 хв. порушив вимоги ст. 9, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року, а саме, на східній околиці населеного пункту Грушово Тячівського району Закарпатської області, на напрямку 279 прикордонного знаку на відстані 400 метрів від лінії державного кордону був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний Пост» від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та «Групою реагування» затриманий за спробу незаконного перетину Державного кордону з України до Румунії поза пунктом пропуску через державний кордон України (а. с. 1).

Із протоколу про адміністративне затримання від 23 квітня 2024 року відомо, що ОСОБА_1 був затриманий о 16 год. 20 хв. 23 квітня 2024 року на строк до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення (а. с. 2).

Із протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 23 квітня 2024 року видно, що під час огляду ОСОБА_1 було виявлено та вилучено: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, свідоцтво про народження, посвідчення про приписку, посвідчення добровольця територіальної оборони, два мобільні телефони чорного кольору, кошти у розмірі 1500 Євро, паспорт громадянина України, три банківські картки, посвідчення водія, гаманець чорного кольору. (а. с. 3).

Із пояснень інспектора прикордонної служби 2 категорії-перекладача 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), ОСОБА_2 від 23 квітня 2024 року видно, що він 23 квітня 2024 року, приблизно о 16 год. 20 хв. виявив особу, громадянина України, ОСОБА_1 , який не зміг обґрунтовано пояснити мету перебування в прикордонній смузі, ціль слідування. Поводився знервовано. На будь-які уточнюючі запитання відповідав невпевнено. Також заперечував про наявність закордонного паспорту. Про ситуацію здійснив доповідь по команді. (а. с. 4).

Із пояснень начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), ОСОБА_3 , відомо, що 23 квітня 2024, приблизно о 16 год. 25 хв. від прикордонного наряду , який несе службу на напрямку 279 прикордонного знаку він отримав доповідь про те, що ними виявлено особу, громадянина України ОСОБА_1 , який не зміг обгрунтовано пояснити мету перебування в прикордонній смузі, місце призначення. Вирішив очолити прикордонний наряд «Група Реагування» для затримання та доставки особи на підрозділ з метою з?ясування обставин. Після затримання був проведений особистий огляд та огляд речей, в особистих речах був виявлений паспорт громадянина України для виїзду за кордон, наявність якого особа приховала. Також були виявлені кошти у іноземній валюті. Під час з?ясувания обставин правопорушення ОСОБА_4 зізнався, що мав намір незаконно перетнути кордон, щоб потрапити на Румунію, а кошти, мав би заплатити на території Румунії (а.с. 5).

Оскільки, склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням та відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому, та оскільки, об`єктом правопорушення за ст. 204-1 КУпАП є особливі суспільні відносини у сфері охорони державного кордону, а об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад), то з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність об`єкта та об`єктивної сторони даного правопорушення, а отже і складу правопорушення в цілому.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено у чому саме полягала спроба ОСОБА_1 незаконного перетину державного кордону з України до Румунії поза пунктами пропуску через державний кордон України, які саме дії ним були вчинені у здійснені такої спроби, та, у свою чергу, суд оцінює критично пояснення інспекторів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які долучені до протоколу, оскільки до вказаного протоколу не долучено жодних доказів про спробу незаконного перетину кордону, зважаючи на те, що ОСОБА_1 був затриманий на відстані 400 метрів від державного кордону та відсутності будь-яких активних дій з боку ОСОБА_1 щодо спроби такого перетину.

Суд бере до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що на час зупинки він перебував у маршрутному транспортному засобі, що підтверджується фіскальним чеком від 23 квітня 2024 року про придбання квитка на автобус, рейс Ужгород - Чернівці, маршрут Берегове-Яремча, відправлення 23 квітня 2024 року о 10 год. 35 хв., а також про те, що транспортний засіб був зупинений на блок-посту (а. с. 16).

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення (ст. 256) є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення та його кваліфікацію. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження і провадження у справах про адміністративні правопорушення.

При цьому, у справі "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ураховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад такого адміністративного правопорушення як спроба незаконного перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Р. Сас