ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/6431/24

Провадження № 33/4820/787/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 12 вересня 2024 року о 18 год. 53 хв. по вул. Шевченка, 13 в м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області, керував транспортним засобом автомобілем «KIA SORENTO», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що він є учасником бойових дій, внаслідок травм, отриманих під час захисту Батьківщини та отриманих під час служби хвороб його визнано ГВЛК та у жовтні 2024 року не придатним до військової служби.

Зазначає, що алкоголю не вживав, у зв`язку із гіпертонічним кризом працівники поліції помилково візуально встановили в нього ознаки сп`яніння.

Вказує, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із поганим самопочуття.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, про поважні причини неявки не повідомив, при цьому надіслав клопотання від 17.12.2024 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з укладенням договору з адвокатом.

Враховуючи, що матеріали справи містять аналогічне клопотання ОСОБА_1 від 31.10.2024 (а/с 11), до теперішнього часу ОСОБА_1 не надано підтвердження його звернення до адвоката для захисту його інтересів, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 мав достатньо часу для укладення договору з адвокатом, тому його клопотання свідчить про затягування апеляційного розгляду та його неявку в судове засідання без поважних причин.

За таких обставин, неявка особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Суддею суду першої інстанції у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 12 вересня 2024 року о 18 год. 53 хв. по вул. Шевченка, 13 в м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області, керував транспортним засобом автомобілем «KIA SORENTO», д.н.з. НОМЕР_1 , мав ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), при цьому від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №128063 від 12.09.2024 року, в якому зафіксовано вчинене порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України(а/с 1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксована відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а/с 4), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому також зафіксована відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі (а/с 5), відеозаписом означеної події із нагрудних камер поліцейських, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, на яких зафіксовано факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (а/с 7).

Вважаю долучені до справи докази належними та допустимими, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Доказів, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Факт керування транспортним засобом 12 вересня 2024 року ОСОБА_1 не оспорюється, до того ж є зафіксованим належним чином на доданому до матеріалів справи відеозаписі.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, у рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові водія від проходження огляду на стан сп`яніння, необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Так, на відеозаписі, який додається до матеріалів справи, зафіксовано, що 12.09.2024 року о 18 год. 53 хв. по вул. Шевченка, в м. Кам`янець-Подільському Хмельницької області, було зупинено транспортний засіб «KIA SORENTO» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .В ході спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції повідомив останньому про наявність ознак алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Dragar Alcotest». Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після чого поліцейський запропонував пройти аналогічний огляд у закладі охорони здоров`я, від чого водій також відмовився. В подальшому, працівниками поліції було повідомлено про складання протоколу за відмову від проходження огляду, роз`яснено права, та в присутності порушника складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, який він підписав на місці його складання.

Слід зазначити, що наданий відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації чи фабрикації; містить відеофайл, який є цілісним, безперервним і повністю відтворює обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. На відео чітко зафіксовано увесь перебіг події, які підтверджують обставини справи, а саме: факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, виявлення поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, у закладі охорони здоров`я та його відмова від проходження такого огляду.

Таким чином, апеляційний суд визнає відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що разом із протоколом про адміністративне правопорушення є достатнім для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Об`єктивних даних, які вказували би на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Наведені вимоги закону свідчать, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були підтверджені свідками або зафіксовані на відео, а також окремої процедури огляду на наявність таких ознак сп`яніння.

Інспектором поліції в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. З чого слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції №1452/735, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (а/с 4).

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги, що у поліцейських не було підстав та доказів вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, є неспроможними та не заслуговують на увагу, підлягають відхиленню.

Апеляційний суд звертає увагу, що протокол складався за відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції давала чіткі підстави вважати, що він мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, працівники поліції, керуючись частиною 1 статті 130 КУпАП та пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу, в якому зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я.

Не можуть бути прийнятими до уваги і доводи апеляції щодо виявлених у ОСОБА_1 ознак, схожих на ознаки алкогольного сп`яніння, викликаних поганим самопочуттям, а саме гіпертонічним кризом, оскільки вказана обставина також не підтверджується зібраними у справі доказами. Крім того, наведені обставини не є підставою для відмови від огляду та не перешкоджали ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Ставлячи питання про скасування постанови, апелянт конкретних фактів порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 органами поліції та суддею не навів, а виключно обмежився перерахунком та декларуванням норм процесуального права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодилась виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пункт 2.5 яких зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2024 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя