Справа №591/9171/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І.В.
Номер провадження 33/816/368/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Пулинця Б.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пулинця Б.А. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , кулеметник ВЧ НОМЕР_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2023 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років за те, що він 02.10.2023 о 09-34 год у .Суми по вул. Харківська, поблизу буд. №3, керував т/з ВАЗ 21110, д.н.з.- НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями порушив вимоги п.2.1.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Пулинець Б.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що у його вагітної дружини заболів зуб, тому йому терміново необхідно було відвезти її до лікарні. Знав, що не маючи права керування, не можна сідати за кермо, але все одно повіз дружину до лікарні самостійно.Вважав, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати як вчинені в стані крайньої необхідності.

Зазначав, що судом не було враховано того факту, що ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 проживають за адресою АДРЕСА_1 , адже він проходить військову службу у цьому населеному пункті безпосередньо на державному кордоні в прикордонній службі. Тому можливості іншим чином доїхати з прикордонного села до міста Суми не має, адже ані швидка, ні міжміський транспорт не їздить, тим паче таксі. Іншим шляхом, не пов`язаним із заподіянням шкоди, ОСОБА_1 не міг запобігти небезпеці здоров`ю його вагітної дружини.

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_3 , який просив постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Викладені у протоколі обставини стороною захисту не оспорюються.

Предметом розгляду є наявність чи відсутність вчинення ОСОБА_1 дій у стані крайньої необхідності.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Статтею 17 КУпАП встановлено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

В постанові Верховного Суду від 21 грудня 2018 року суд зауважив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Суд роз`яснив, що стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім.

Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, у особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях.

Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Встановлені у справі обставини не свідчать про те, що ОСОБА_1 використав усі способи, не пов`язані із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам, як то виклик таксі, за необхідності виклик швидкої допомоги, міський транспорт або прохання друзів чи знайомих звозити у лікарню дружини.

Враховуючи вищезазначене апеляційний суд погоджується з висновком суду про відсутність в діях ОСОБА_1 крайньої необхідності.

Доводи захисника про те, що судом не було враховано того факту, що ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 проживають за адресою АДРЕСА_1 , адже він проходить військову службу у цьому населеному пункті безпосередньо на державному кордоні в прикордонній службі, тому можливості іншим чином доїхати з прикордонного села до міста Суми не має, адже ані швидка, ні міжміський транспорт не їздить, тим паче таксі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки все вищевказане було враховано судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пулинця Б.А. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.