СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5528/24
пр. № 3/759/2210/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Поплавська О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 25.02.2024 приблизно о 13:40 год. в м. Києві по вул. Академіка Єфремова, 10, керував транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» у лікаря - нарколога, що підтверджується висновком № 001129, результат якого позитивний, ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, виявлено опіоїди (Бупренорфін), чим порушив п.2.9.а ПДР., чим порушив п.2.9.а ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, зазначивши, що його постійно безпідставно зупиняють працівники поліції. 25.02.2024 він дійсно керував ТЗ «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , та його безпідставно зупинили працівники поліції, які запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на що він погодився та проїхав до лікаря нарколога здавати аналізи. Зазначив, що хоча і перебував під впливом медичного препарату бупренорфін, однак вживав його за призначенням лікаря, перебуває на замісній терапії.

Адвокат Чекарьов Є.В. в судовому засіданні просив провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, ОСОБА_1 приймає в лікувальних цілях у якості замісної терапії медичний препарат бупренорфін, щодня в малій дозі, яка призначена йому лікарем та яка не призводить до наркотичного сп`яніння. Вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння не містить даних про перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, в ньому лише зазначено про факт вживання особою бупренорфіну в лікувальних цілях, а відтак такий не може бути покладено в обґрунтування доведеності вини особи, як і не може слугувати підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушенням ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, суддя, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення; відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського; висновком лікаря -нарколога № 001129.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.7, 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до пункту 15, 16 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція) за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно із п. п. 18, 19 розділу ІІІ Інструкції, усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння було проведено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 р. №1452/735, а оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснено згідно із чинним законодавством.

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_1 є пацієнтом лікувальної програми замісної підтримуючої терапії (ЗПТ), приймає медичні препарати, які є лікарським засобом та не викликають стану сп`яніння, не заслуговують на увагу суду зважаючи на таке:

Замісна підтримуюча терапія - це вид лікування наркотичної залежності з використанням опіоїдних речовин, які схоже до героїну та морфіну діють на людський мозок.

Бупренорфін відповідно до Таблиці II Списку №1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Як вбачається із фармакологічних властивостей препарату, Бупренорфін являється опіоїднмй аналгетиком центральної дії; частковий агоніст/антагоніст опіоїдних м- та к-рецепторів; активує антиноцептивну систему, порушує міжнейронну передачу больових імпульсів на різних рівнях ЦНС, змінює емоційне забарвлення болю; тривалість аналгезуючої дії більша, ніж у морфіну; менше пригнічує дихальний центр та призводить ризик виникнення лікарської залежності, ніж морфін.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України №200 від 27 березня 2012 року затверджено Порядок проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, згідно з п.7 якого, після прийняття лікарем - наркологом рішення про початок ЗПТ, хворий заповнює форми первинної облікової документації № 129-1/о «Інформована згода на участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату ___», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27 березня 2012 року № 200, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 2012 року за № 889/21201 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 16 листопада 2020 року N 2630).

Відповідно до наказу МОЗ від 27.03.2013 року №238 «Про внесення змін до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 27.03.2012 року № 200», у Інформаційному листі про замісну підтримувальну терапію із застосуванням препарату бупренорфін зазначено попередження - в період отримання замісної підтримувальної терапії забороняється керувати автотранспортом та виконувати роботу, що вимагає швидкої реакції, точності рухів та перебування на висоті.

Крім того, із наданої захисником інструкції для медичного застосування препарату Бупренорфіну гідрохлориду (т. 1 ст. 14) вбачається здатність препарату впливати на швидкість реакції при керуванні авто транспортом або роботі з іншими механізмами, також під час застосування препарату рекомендовано утримуватись від керування авто транспортом та роботи з іншими механізмами, що потребують підвищеної уваги.

За наявності встановлених вище обставин, ОСОБА_1 не має права керувати транспортними засобами до закінчення курсу замісної терапії.

При цьому, судом враховується те, що керування в стані наркотичного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у стані сп`яніння істотно знижується увага водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування в стані сп`яніння.

Той факт, що, на думку ОСОБА_1 , працівниками поліції його безпідставно було зупинено, не може свідчити про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого с.1 ст. 130 КУпАП, оскільки дослідженими судом доказами доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Суддя не приймає до уваги надані захисником документи (т. 1 ст. 16-193) зважаючи на те, що вони складені іноземною мовою та не містять перекладу на українську мову.

Стосовно постанови Київського апеляційного суду від 14.09.2020 року, суддя не погоджується з думкою захисника про необхідність ухвалення аналогічного рішення, оскільки чинним законодавством не передбачено судового прецеденту стосовно рішень апеляційної інстанції.

Крім того, на переконання судді, є неприпустимою ситуція, в якій надається або повертається право керування транспортного засобу особі, яка через вживання наркотичних засобів є потенційно небезпечною на дорозі, оскільки такий водій беззаперечно перебуває в стані наркотичного сп`яніння, а, отже, є загрозою для інших учасників дорожнього руху.

Таким чином, суддя приходить до висновку про порушення ОСОБА_1 зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення вимог ПДР, а саме п.2.9 а, що свідчить про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує та обтяжують відповідальність, у справі не встановлено.

Враховуючи характер скоєного, особу правопорушника, матеріали справи, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн., 60 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : О.В. Поплавська