ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/187/24 Справа № 711/6347/23 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Олійник В. М. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Чечота Я.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Чечота Я.Г. на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 грудня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 04.09.2023 о 20.21 год. у м.Черкаси по вул.Г.Дніпра, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 проходити відмовився, що зафіксовано на бодікамеру 471875, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, адвокат Чечот Я.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 грудня 2023 року, оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п.2.5 ПДР, зважаючи, що в його діях була відмова від проходження освідування однак не надавався технічний засіб для цього, а також те, що він добровільно на вимогу працівників поліції прибув до КЗ «ЧОНД» для проходження огляду на стан сп`яніння і лікар мав можливість взяти на дослідження окрім сечі, слини та змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук, однак цього не зробив, за таких обставин в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що у протоколі зазначено, що від хвилювання власне у ОСОБА_1 трусилися руки, як наслідок було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Чечота Я.Г. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, 22.12.2023 ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні місцевого суду під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, копію постанови отримав у суді першої інстанції 04.03.2024, тоді як апеляційна скарга ним подана до суду 05.03.2024, з чого слідує, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію адвоката Чечота Я.Г. про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 519721 від 04.09.2023 згідно якого, 04.09.2023 о 20.21 год. у м.Черкаси по вул.Г.Дніпра, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Огляд на сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 проходити відмовився, що зафіксовано на бодікамеру 471875, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.09.2023 згідно якого, у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук та який відмовився від проходження огляду в ЧОНД;

- рапорту інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Черкаській області ДПП Вадима Діхтяра згідно якого, зокрема, 04.09.2023 під час несення служби за порушення ПДР було зупинено транспортний засіб та під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, якому запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку в медичному закладі ЧОНД, на що водій відмовився;

- відеозапису, переглянутого в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі адвокат Чечот Я.Г. посилається на те, що в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п.2.5 ПДР, зважаючи, що в його діях була відмова від проходження освідування однак не надавався технічний засіб для цього, а також те, що він добровільно на вимогу працівників поліції прибув до КЗ «ЧОНД» для проходження огляду на стан сп`яніння і лікар мав можливість взяти на дослідження окрім сечі, слини та змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук, однак цього не зробив, за таких обставин в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважаю зазначені доводи неприйнятними, оскільки вони не згоджуються з вимогами чинного законодавства, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 вказаних Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до ч.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно ч.4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Також п.п.7,8 розділу ІІІ вказаної Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, при цьому працівники поліції повідомили про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, тобто такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції досліджено наявний у матеріалах справи відеозапис із відеодереєстратора поліцейського, який підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Тоді як доводи сторони захисту про те, що у протоколі зазначено, що від хвилювання у ОСОБА_1 трусилися руки, не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та які направлені на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Разом з тим, під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 Серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, тому на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях, у зв`язку з чим із оскаржуваної постанови необхідно виключити послання щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 536,80 грн. не змінюючи або скасовуючи оскаржуваної постанови, оскільки на час розгляду даної справи вказана інформація у суду першої інстанції була відсутня.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя , -

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Чечота Я.Г., без задоволення.

Виключити з резолютивної частини постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 грудня 2023 року посилання щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 536,80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба