Справа № 132/1312/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2024року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Павленко І.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм КП «Благоустрій міста Калинівка»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 651916 від 16.04.2024, водій ОСОБА_1 , 16.06.2024 о 09 год. 55 хв., на автодорозі М-21 «Виступовичі Житомир Могилів-Подільський», керуючи т/з «Камаз 5511», номерний знак НОМЕР_1 , при перевезені в кузові автомобіля рештків відходів тваринного жиру, не проконтролював під час руху надійність розташування вантажу для запобігання його падінню, в наслідок чого відбулось падіння вантажу з кузова транспортного засобу на проїжджу частину автодороги та спричинив її забруднення, чим порушив вимоги п. 2.3(б), 22.2, 22.3(б) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Свою провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та надав суду пояснення, в яких зазначив, що він дійсно в той день, що вказаний в протоколі керував автомобілем «Камаз» та перевозив рештки відходів тваринного жиру. Однак, жодних дій аби забруднити дорожнє покриття він не вчиняв, тому не погоджується зі складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію особи, яка притягується до відповідальності, приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до пункту 2.3(б) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 22.2 Правил дорожнього руху, водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Відповідно до п. 22.3(б) Правил дорожнього руху, перевезення вантажу дозволяється за умови, що він не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним.

Диспозиція ч. 1 ст. 139 КУпАП вказує на пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений працівником поліції без дотримання вимог ст.ст. 251, 256 КУпАП, викладені в протоколі обставини не підтверджені належними доказами, а самі матеріали складені з порушеннями норм чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, при фіксації події адміністративного правопорушення працівником поліції порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, яке можливе лише з дотриманням встановленої законом процедури, за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, до матеріалів справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 651916 від 16.04.2024, не надано жодного іншого належного та допустимого доказу, а сам по собі протокол, складений з порушенням норм КУпАП, не може вважатися беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, даний протокол про адміністративне правопорушення складений без фіксування правопорушення за допомогою технічних засобів відеозапису, а також в протоколі не вказані свідки зазначеної в протоколі події.

Відповідно до правової позиції Постанови Верховного суду України від 30 травня 2018 року у справі №175/1982/16а (2а/175/10/16) та Постанови Верховного суду України від 26 квітня 2018 року у справі №338/17 адміністративне провадження №К/9901/15804/18, особа, яка складає протокол та здійснює підготовку матеріалів до розгляду, відповідно до ст.251 КУпАП, має надати протокол, відеозапис події, фотокартки із відповідними замірами, тощо. Посилання на протокол про адміністративне правопорушення як на беззаперечний доказ вчинення відповідного правопорушення є помилковим, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. При цьому притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищевказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП, оскільки до протоколу не надано достатніх об`єктивних та безсторонніх доказів, які б дозволили суду на підставі ст. 252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Крім того, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КУпАП, є недоведеним.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, п.1 ст. 247, 251, 252, 280, 283-284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 139 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 діб після проголошення.

СУДДЯ І.В. Павленко