"18" червня 2024 р. Справа № 363/2905/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши матеріали, які надійшли до суду з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, адреса проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2024 о 19:20 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав її та ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 22.05.2024 серії ВАД №202845, який був складений у присутності ОСОБА_1 та ним підписаний, без будь-яких зауважень; рапортом старшого інспектора Вишгородського РУП ГУНП в Київський області Кухар О.М. про отримання повідомлення про вчинення адміністративного порушення; заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких визнав вину та з ним було проведено профілактичну бесіду; копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; копіями постанов Вишгородського районного суду Київської області від 23.08.2023 у справі №363/4511/23 та від 19.02.2024 у справі №363/205/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частинами першою та другою статті 173-2 КУпАП (з урахуванням положень частини першої та другої статті 3 Закону України від 22.12.2005 №3262-IV «Про доступ до судових рішень»); заявою ОСОБА_1 до суду про визнання провини у вчиненому адміністративному правопорушенні з проханням обмежитися мінімальним покаранням та розглянути справу без його участі; довідкою ст. ДОП СДОП ВП Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, у якій зазначено, що згідно бази даних МВС ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності раніше притягувався.

У судове засідання призначене на 18.06.2024, ОСОБА_1 не з`явився. Як убачається із довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» на мобільний номер телефону ОСОБА_1 , він завчасно повідомлений про день час та місце розгляду справи. Водночас у матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутності та про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Оскільки, відповідно до статті 268 КУпАП присутність ОСОБА_1 , під час розгляду справи не є обов`язковою, враховуючи строк розгляду справи, встановлений частиною другою статті 277 КУпАП, належне повідомлення його про день, час та місце розгляду справ, а також його заяву про розгляд справи буз його участі, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 за наявними матеріалами.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає доведеним факт наявності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до частини першої статті 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Частина друга статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Під психологічним насильством у сім`ї згідно із пункту 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно вимог пункту 5 частини другої статті 3 вказаного Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхніх батьків та дітей.

Згідно із статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, а також те, що ОСОБА_1 притягався до відповідальності за частинами першою та другою статті 173-2 КУпАП протягом року, суд вважає за доцільне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу, у межах визначених санкцією частини другої статті 173-2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 173-2, 276279, 280, 283-285, 289КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятисот десять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Суддя О.П. Лукач