Провадження № 3/161/2/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 11 січня 2024 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Крупінська С.С.., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , водій ФОП ОСОБА_2

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 074068 від 24.09.2023 року ОСОБА_1 24.09.2023 року о 01 год. 12 хв. в м.Луцьку, по вул.Довженка керував транспортним засобом «Renault Megane» в комендантську годину з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку у встановленому законом порядку відмовився. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Книш С.В. повідомив, що зупинивши ОСОБА_1 поліцейський в порушення ч.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» не проінформував водія про конкретну причину зупинки транспортного засобу. Також матеріали справи та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять даних про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, відеозапис з нагрудних камер поліцейського не є безперервним та неодноразово переривався. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, не було свідків. Крім того, останній погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на алкотестері «Драгер». Однак у зв`язку з відсутністю у поліцейського алкотестера, збиваючи з пантелику ОСОБА_1 поліцейські схилили його до відмови в проходженні тесту для визначення стану алкогольного сп`яніння для полегшення оформлення матеріалів справи. Враховуючи те, що при розгляді справи доказів, що стверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України не було встановлено, а за відсутності будь-яких інших доказів, передбачених ст.251 КУпАП, вина особи не може встановлюватись тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення є протиправними, просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Книша С.В., дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Так, згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доводиться зібраними та дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 074068 від 24.09.2023 року, у якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вищевказаний протокол складений уповноваженою особою поліцейським СРПП ВП№1 м.Ківерці Луцького РУП сержантом поліції Косор М.І. , підписаний особою яка його склала. ОСОБА_3 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також повідомлено про розгляд справи у Луцькому міськрайонному суді, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначено, що до протоколу додаються відео з нагрудної бодікамери поліцейського.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №074068 від 24.09.2023 року є належним та допустимим доказом.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів по справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції.

Відповідно до п.2 Розділу 1 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 зазначено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою, зокрема попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Дані оглянутих відеофайлів в сукупності з дослідженими матеріалами провадження свідчать, що ОСОБА_1 була забезпечена реальна можливість скористатись своїми процесуальними правами та розпорядитись процесуальними обов`язками з метою захисту своїх інтересів, скористатись правом на правову допомогу; надати письмові пояснення та заперечення щодо дій працівників поліції; отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення, тощо.

При цьому, наявність переривань у відеозаписах, ніяким чином не може впливати на повноту, всебічність та об`єктивність з`ясування обставин справи та доведеності поза розумним сумнівом факту вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки наявні в матеріалах справи відеозаписи повністю узгоджуються з обставинами справи та доданими доказами.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів не надано.

Отже, суд вважає, що долучені до матеріалів адміністративної справи відеозаписи із нагрудної бодікамери є належним та допустимим доказом, оскільки отримані у встановленому законом порядку (ЗУ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху №1231-ІХ зі змінами від 16.02.2021 року) та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Крім того, з наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 особисто визнав свою вину та не заперечував факт вживання ним спиртних напоїв, що повністю спростовує заперечення його захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного прпавопорушення.

Отже, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та з врахуванням його особи і суспільної небезпеки скоєного, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Окрім того, у відповідності до ст.40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 33, 40-1, 221, 268, 283-287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 605 гривень 60 копійок судового збору.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська