Єдиний унікальний номер 341/1131/24
Номер провадження 3/341/335/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. розглянув справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 130, частиною третьою статті 126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 .

установив

ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, які полягали у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, та керування транспортним засобом, будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, за наступних встановлених суддею обставин.

25 травня 2024 року о 18 годині 51 хвилин по вул. Вітовського у місті Галичі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Форд Фієста, н. з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, поведінка, яка не відповідала обстановці. При цьому у ОСОБА_1 було відсутнє посвідчення водія і такий Державною виконавчою службою у 2018 році на підставі п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» обмежений у праві керування транспортними засобами. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Указаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також порушив вимоги частини третьої статті 126 КУпАП.

Розгляд справи призначено на 18.06.2024 з надсиланням на адресу місця проживання особи повістки. Повістка про повідомлення особи повернулись до суду 11.06.2024 у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП справу може бути розглянуто за відсутності особи лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених частиною 2 статті 268 КУпАП, розгляд яких необхідно проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому, враховуючи неявку ОСОБА_1 без поважних причин у судове засідання, а також те, що є дані про вжиття передбачених кодексом заходів про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суддя вважає за можливе справу розглядати без участі особи.

Відомості про час розгляду цієї справи оприлюднено на офіційному сайті Галицького районного суду Івано-Франківської області, який є загальнодоступним. Водночас ОСОБА_1 до моменту розгляду справи у суді по суті жодних дій, спрямованих на спростування висунутого обвинувачення, зокрема щодо надання особистих пояснень, не вчиняв, поводив себе пасивно, жодних заперечень на протокол до суду не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України» Суд наголосив, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя насамперед покладається на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Конвенції.

До суду не надіслано жодного доказу (підтвердження) того, що ОСОБА_1 не мав можливості 18.06.2024 взяти участь у розгляді справи.

З огляду на викладене, суддя вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 . При цьому суддя враховує, що у випадку незгоди з рішенням у цій справі, особа не позбавлена можливості надати власні пояснення, заперечення на протокол, докази у справі на стадії апеляційного перегляду справи.

Надаючи правову оцінку наявним у справі доказам, суддя виходить з наступного.

Згідно з приписами частини третьої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

У пункті 2 частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена, зокрема, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дослідивши матеріали справи і надавши їм правову оцінку, суддя встановив, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною третьою статті 126 КУпАП, а саме: відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, та керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, з огляду на таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

Дослідивши матеріали справ вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень за ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП підтверджена належними і допустимими доказами, а саме даними, які містяться у:

- протоколах про адміністративне правопорушення від 25 травня 2024 року серії ААД № 191421 та серії ААД № 191422, у яких зафіксовано дані особи, час, місце та спосіб вчинення правопорушень, місце розгляду справ, відмову особи від отримання копій протоколів, від пояснень і підпису протоколів;

- направленні на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з описом ознак сп`яніння, фіксацією факту відмови особи від проходження огляду;

- рапортах працівника поліції;

- відеозаписах працівників патрульної поліції, на яких відображено рух і подальшу зупинку ТЗ Форд Фієста, н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Працівник поліції пояснив причину зупинки ТЗ необхідністю перевірки особи стосовно причетності до протиправних діянь, на що ОСОБА_1 відреагував агресивно, зазначив про відсутність підстав для зупинення його транспортного засобу. На прохання працівника поліції пред`явити посвідчення водія ОСОБА_1 таких документів не надав. Після короткотривалого спілкування працівник поліції скористався базами даних та виявив, що ОСОБА_1 обмежений у праві керування ТЗ на підставі постанови державного виконавця, про що повідомлено особі. ОСОБА_1 указаного факту не заперечив. Надалі представник правоохоронного органу озвучує про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. Працівники поліції кілька разів пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення наявності/відсутності стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 пройти огляд у встановленому законодавством порядку відмовляється кілька разів. ОСОБА_1 роз`яснено його права, повідомлено про складання стосовно нього адміністративних матеріалів. На відео зафіксовано як особа підтверджує власні дані, їй оголошено зміст протоколу, місце розгляду справи. При цьому ОСОБА_1 від підпису протоколів, надання пояснень, отримання копій протоколів відмовився.

Вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які брали участь у складанні протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин другої, третьої статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно зі статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення на підставі оцінки усіх встановлених обставин у комплексі та взаємозв`язку доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 126, частиною 1 статті 130 КУпАП.

Факти керування ТЗ та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема відеозаписами працівників поліції, що дає суду підстави для визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення не є виключенням і також повинен здійснюватись із застосуванням вказаних засад.

Водночас ОСОБА_1 не надав жодного доказу того, що він не вчиняв інкримінованих йому правопорушень, та жодним чином не спростував їх вчинення. У тому числі, не надав доказів погашення заборгованості зі сплати аліментів та відсутності обмеження у праві керування ТЗ.

Крім того, вважаю за необхідне вказати, що відсутність доказів обгрунтованості причин зупинки ОСОБА_1 не може бути підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки у цьому випадку не підлягає застосуванню доктрина «плодів отруєного дерева».

Так, відповідно до вказаної доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Проте, факт зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 жодним чином не може вважатися джерелом доказів, зокрема у розумінні статті 251 КУпАП, а отримані після зупинки автомобіля працівниками поліції докази (дані, які містяться у протоколах, відеозаписах, рапортах тощо) є належними і допустимими.

Тобто, дані щодо зупинки автомобіля це докази, які містяться у протоколі і на відеозаписі, які є джерелами доказів. Водночас сам факт зупинки не є джерелом доказів, а тому доктрина «плодів отруйного дерева» не може бути застосована.

Також зазначаю, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.

У межах справи «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водночас вважаю за необхідне вказати, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

З огляду на воєнний стан у державі та на обов`язок працівників поліції забезпечувати підтримання публічної безпеки і порядку, суддя не вважає, що факт зупинки ТЗ ОСОБА_1 працівниками поліції за можливої відсутності законодавчо передбачених правових підстав для цього, може бути підставою для закриття провадження у цій справі.

З іншого боку, на переконання судді, неприйнятним у правовому суспільстві є явище, коли особа до фактичного порушення ПДР України і наявності правових підстав для її зупинки вільно здійснює керування транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного чи іншого сп`яніння і наражаючи на реальну небезпеку оточуючих.

Таким чином, вважаю, що наявними у справі доказами доведено наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

При цьому, накладаючи адміністративне стягнення за частиною першою статті 130 КУпАП, ураховую, що особа позбавляється саме права керування транспортними засобами на відповідний строк, а не свідоцтва про право керування. Дані підлягають внесенню до відповідної бази даних правоохоронного органу, що позбавляє особу можливості отримати посвідчення водія на право керування транспортними засобами протягом дії накладеного стягнення.

Ураховуючи викладене та те, що відповідно до ст. 36 КУпАП при одночасному розгляді декількох правопорушень, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення з числа вчинених, суддя вважає за необхідне застосування остаточного заходу у вигляді накладення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1січня 2024 року у розмірі 3028,0 грн.

Керуючись статтями 36, 126, 130, 251, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за частиною третьою статті 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 3 (три) місяці;

- за частиною першою статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до змісту статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ