Справа № 182/1867/24
Провадження № 3/0182/1030/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2024 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Клименко І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає у АДРЕСА_1 , за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 15.03.2024 о 19-40 год. по вул. Ломоносова біля буд. №1 у смт. Червоногригорівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області керував транспортним засобом мопедом «Хонда Такт» без д.н.з, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився.

Даними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушник, будучи належним чином сповіщеним про місце та час розгляду справи в суді 17.06.2024, не з`явився без поважних причин. Поштове повідомлення повернулось на адресу суду без вручення з причини адресат відсутній за вказаною адресою. Таким чином особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, жодних клопотань чи заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило, вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи вважаю можливим розгляд справи здійснювати на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Відповідно письмових пояснень у протоколі ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не заперечує. Пояснює, що випив 250 г горілки та їхав додому, коли зупинила поліція.

Вивчивши надані матеріали, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена наявними матеріалами:

- протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 590091 від 15.03.2024, в якому викладені обставини вчинення правопорушення;

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння виражений запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, згідно якого останній відмовився від проходження огляду;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд ОСОБА_1 стан сп`яніння в медичному закладі не проводився;

- рапортом інспектора поліції, згідно якого під час патрулювання було виявлено ТЗ, який порушив ПДР. Під час перевірки у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки або проїхати до медичного закладу, на що останній відмовився;

- поясненнями порушника у протоколі.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суддею встановлено, що дані вимоги закону працівниками поліції були виконані належним чином.

З досліджених матеріалів справи слідує, що поліцейський в даному випадку при наявних у особи зовнішніх ознаках алкогольного сп`яніння запропонував водієві пройти огляд за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичній установі згідно встановленого законом порядку. Дані вимоги інструкції працівником поліції були виконані належним чином, але ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Дії правопорушника кваліфіковані правильно за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

При накладенні стягнення суддя враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника та вважає, що стягнення йому повинно бути обране у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки відповідно до наданої довідки, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Керуючись ст. 40-1, 221, 283, ч.1 ст. 130 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з порушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя: І. В. Клименко