Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1687/24 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І.
Номер провадження №33/4805/1400/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника - адвоката Слівінського В.О., розглянувши в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Слівінського Віктора Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 14 липня 2024 року о 11-39 год в смт Корнин по вулиці Першого Травня, 26 Житомирського району Житомирської області керував транспортним засобом Honda Today б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810» та від проходження такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Слівінський В.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що працівники поліції відмовили ОСОБА_1 у огляді на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, не зважаючи на те, що водій неодноразово виявляв бажання пройти відповідний огляд на місці зупинки, а акт огляду на стан сп`яніння наданий водію на підпис після складення протоколу. Вказав, що матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Захисник не погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Слівінського В.О., який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, доходжу наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 102086 від 14 липня 2024 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2604120 від 14 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 , огляд не проводився; розпискою від 14 липня 2024 року про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП; довідкою ВП №2 Житомирського районного управління поліції, що у інформаційному порталі Національної поліції відсутні данні щодо належності транспортного засобу Honda Today; відеозаписами з реєстратора службового автомобіля та портативних нагрудних камер працівників поліції.

Так, із вказаного відеозапису з нагрудних портативних камер працівників поліції вбачається, що 14 липня 2024 року о 11-39 год працівники поліції зупинили транспортний засіб Honda Today б/н під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю на ньому номерних знаків та мотошолома на голові водія. Надати документи водій відмовився, зазначивши, що вони в гаражі, з собою не має. ОСОБА_1 роз`яснено про ведення відеофіксації на нагрудні камери працівників поліції. Разом з тим, працівник поліції виказав підозру про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із запахом алкоголю з ротової порожнини, що водій не заперечував, зазначив, що щойно пив пиво, їхав лісом, шкоди нікому не завдав. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, ОСОБА_1 однозначно та без будь якого примусу відмовився та отримав роз`яснення щодо наслідків такої відмови про складення у подальшому щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Далі водію роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59,63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. У подальшому працівники поліції за допомогою службового планшету підтвердили особу водія та у службовому автомобілі почали складати адміністративні матеріали. У процесі складення ОСОБА_1 виявив намір пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, проте працівники поліції відмовили останньому, зазначивши, що матеріали вже складені. Далі водія ознайомили із постановою серії ЕНА №2604120 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повідомили про дату розгляду справи у районному суді, відсторонили від керування транспортним засобом до повного витверезіння.

Апеляційний суд звертає увагу, що у своїх поясненнях ОСОБА_1 визнав, що сів за кермо транспортного засобу після вживання алкоголю, хотів домовитися з поліцейськими без складення протоколу, посилаючись на свої заслуги та військові нагороди, у зв`язку з чим попереджався про кримінальну відповідальність за неправомірну вигоду.

Доводи апеляційної скарги, що від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не відмовлявся, спростовуються відеозаписами, оскільки працівники поліції використали всі можливі інструменти для спонукання водія у проходженні процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на місці, а також у медичному закладі, роз`яснили наслідки відмови від проходження такого огляду. Тому, на думку апеляційного суду, доводи захисту про намір водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у процесі складення працівниками поліції адміністративних матеріалів свідчить про спробу ухилитися від притягнення до адміністративної відповідальності та не спростовують висновки суду.

Дані зафіксовані на відеозаписі повністю спростовують доводи апелянта та свідчать, що поліцейські діяли з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Посилання скаржника на те, що складений працівниками поліції акт огляду на стан сп`яніння надавався на підпис водію разом з протоколом після завершення процедури складення адміністративних матеріалів, на думку суду, правового значення не мають, оскільки за приписами «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 акт огляду на стан сп`яніння складається виключно за результатами проведення огляду водія на стан сп`яніння, а водій ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого огляду. Разом з тим, перелік ознак, за якими у поліцейських виникли підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні до КНП Попільнянська лікарня, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Крім того, пунктом 2 Розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто за змістом цієї норми поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п. 3, 4 Розділу І Інструкції.

Працівники поліції зауважили водію на запах алкоголю з ротової порожнини, що є однією із ознак алкогольного сп`яніння як підстави для вимоги про проходження відповідного огляду.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що він дійсно мав ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та від проходження в медичному закладі, що підтверджується вищевказаними відеозаписами. Тобто сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду був причиною складання протоколу про адміністративне правопорушення за п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді районного суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Слівінського Віктора Олександровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 27 вересня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь