ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 рокуСправа № 495/9231/24
Номер провадження 3/495/3357/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкова Ю.Ф.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, місце проживання АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-Кодексу),

встановила

07.10.2024 до суду надійшли вищевказані адміністративні матеріали.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 295644 від 03.10.2024 ОСОБА_2 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення за частиною першою статті 185-10 із таким формулюванням: 03.10.2024 о 17:40 год. прикордонним нарядом «Контрольний пост» на ділянці автодороги Одеса-Рені (47 км 600 м), перебуваючи в прикордонній смузі громадянин ОСОБА_1 відмовлявся від виконання наполегливих, неодноразово повторених вимог прикордонного наряду щодо пред`явлення кабіни транспортного засобу для огляду з метою недопущення незаконного перевезення осіб, тобто перешкоджав виконанню службових обов`язків військовослужбовцями Державної прикордонної служби, вчинив злісну непокору розпорядженню та вимозі військовослужбовця ДПС України.

У судові засідання ОСОБА_3 не з`явився, про місце , дату та час розгляду справи повідомлявсь шляхом направлення судових повісток; та під час оформлення адміністративного протоколу серії ПдРУ № 295644, про поважність причин неявки або про відкладення розгляду справи суду не заявив.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

ОСОБА_3 був повідомлений про місце судового розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, будучи достеменно обізнаним про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, ОСОБА_3 жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявив.

Відтак, розгляд справи здійснений судом на підставі наявних у матеріалах доказів.

Відповідальність за частиною першою статті 185-10 Кодексу настає за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України

Вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 295644 від 03.10.2024; копією документів, що посвідчують особу; рапортом.

Перелічені докази не викликають жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку; докази у своїй сукупності доводять факт вчинення поставленого у провину адміністративного правопорушення. У суду немає обґрунтованих сумнівів у доведеності вини особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до санкції ч.1 ст. 185-10 Кодексу на особу накладається штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст.40-1 Кодексу ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн 60 коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 27, 33-35, 36, 204-1, 185-10, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення та

накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят грн).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять грн 60 коп.).

Згідно із ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення - штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно із ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Ю.Ф. Волкова