Справа № 395/1498/23
Провадження № 3/395/14/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Новомиргород

Суддя Новомиргородського районного суду Кіровоградської області Володимир Орендовський, розглянувши матеріали, що надійшли з СПД № 1 (м. Новомиргород) ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого оператором ТОВ «Новомиргородський цукор», РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 546265 від 09 листопада 2023 року, складеного о 13 год. 23 хв. вбачається, що 09 листопада 2023 року о 13 годині 15 хвилин гр. ОСОБА_1 в м. Новомиргороді, Новоукраїнського району, Кіровоградської області по вул. Соборності, керував автомобілем марки ВАЗ 21102, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, порушення мови, координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан визначення сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що після зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким він керував, йому було запропоновано пройти перевірку на предмет стану наркотичного сп`яніння, на що він погодився, але просив залучити свідків при його огляді, проте поліцейські йому відмовили. Він пояснив працівникам поліції, що наркотичні засоби він ніколи не вживав. У подальшому він протягом 2 годин звернувся до найближчого медичного закладу, де пройшов огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, за наслідками якого встановлено, що він не перебуває у стані наркотичного сп`яніння. У судовому засіданні ОСОБА_1 надав відповідний висновок КНП «Новомиргородська міська лікарня» Новомиргородської міської ради від 08.12.2023 року.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, відеозапис події на диску, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП, посадова особа, в даному випадку суддя, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КПК України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

Оцінка доказів у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст.252 КУпАП, повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Оцінюючи допустимість і можливість використання направленого до суду протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 як доказу, то суд керується наступним.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

У справі «Малофєєв проти Росії» (пункти 111-120 рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, перед судом поставлена під обґрунтований сумнів допустимість як доказу протоколу в справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому відповідно до вище зазначеного та ст.62 Конституції України він не береться судом до уваги.

Оцінюючи інформацію, яка є на DVD-диску, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення як доказ, то суд дослідив у судовому засіданні всі відеофайли і прийшов до висновку, що відеозапис підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, проте не підтверджує наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння.

Судом встановлено, що до протоколу серії ААД № 546265 від 09 листопада 2023 року працівниками поліції долучено відеозапис. Згідно відеозапису, який було переглянуто у ході судового розгляду у справі, відображено події описані у протоколі серії ААД № 546265 від 09 листопада 2023 року. Проте, на даному відеозаписі відсутні достатні та безспірні докази наявності факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у відповідності до затвердженого переліку закладів охорони здоров`я області, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Інших належних та допустимих доказів, які б вказували на безспірну причетність ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Що стосується висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виданого 08.12.2023 року КНП «Новомиргородська міська лікарня» Новомиргородської міської ради, згідно якого ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено (огляд проведений лікарем-наркологом ОСОБА_2 09.11.2023 року о 14 годині 45 хвилин), то суд визнає даний висновок належним та допустимим доказом, оскільки він складений компетентною установою в межах двох годин з часу зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Відтак, зважаючи на відсутність належних, допустимих і достатніх доказів причетності ОСОБА_1 до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд не вбачає законних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

За викладених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення подається до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Суддя В.А. Орендовський