ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Чернишової Є.Ю.,

за участі: секретаря судових засідань Корченко О.Я.,

розглянувши заяву адвоката Таранова Станіслава Ігоровича про відвід судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Зебелян Н.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 381/1058/24 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ :

11.12.2024 до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява захисника адвоката Таранова Станіслава Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Зебелян Н.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 381/1058/24.

Заява про відвід судді мотивована тим, що 25.11.2024 року між адвокатом Тарановим С.І. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги № 01-25/11-24. За дорученням ОСОБА_1 адвокатом підготовлена заява про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи № 381/1058/24. Вказана заява з додатками від 26.11.2024 №01.Нечипоренко.26/11-024.АП в той же день направлена на електронну адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області. Переглядаючи офіційний веб-сайт Судова влада України адвокату стало відомо 11.12.2024 року, про те, що справа № 381/1058/24 призначена суддею Зебелян Н.В. до розгляду на 12.12.2024 о 09 год.13 хв. Разом з тим, суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Зебелян Н.В. не повідомила адвоката про дату та час судового засідання, як захисника Нечипоренка С.В. Скановані копії матеріалів справи № 381/1058/24 за проханням у заяві від 26.11.2024 про ознайомлення з матеріалами справи адвокату не надані, до підсистеми електронного суду ЄСІТС не прикріплені. Більше того, в порушення вимог статті 336 КПК України (за аналогією) із Законом, суддя не розглянула клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та не ухвалила рішення про здійснення дистанційного судового провадження по справі № 381/1058/24, про що зазначалося в прохальній частині заяві від 26.11.2024, та взагалі від судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Зебелян Н.В. жодної письмової відповіді на адресу адвоката не надходило.

Адвокат Таранов С.І. в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду заяви про самовідвід повідомлявся у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду заяви про самовідвід повідомлявся у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Зебелян Н.В., зважаючи на те, що відповідно до ст. 81 КПК України, їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає розгляду питання про відвід.

Дослідивши заяву про відвід, повно та всебічно з`ясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення питання про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відводу судді Зебелян Н.В., виходячи з наступних підстав.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 246 КУпАП регламентовано, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, зокрема, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів безстороннім і справедливим судом.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які передбачають можливість заявити відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 53 рішення у справі "Гурепка проти України").

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 16.02.2021 у справі № 263/10894/20, суд вказав, що відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, суди в певних випадках вправі застосовувати принцип аналогії закону.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією. Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, зокрема наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про можливість застосування аналогії закону у найближчій галузі права, в даному випадку кримінальному процесуальному законі.

Згідно ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Мотиви захисника Таранова С.І. для відводу судді Зебелян Н.В. зводяться до його незгоди з організацією порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема щодо виклику в судове засідання та не надання доступу до підсистеми електронного суду ЄСІТС.

При цьому, відповідно до ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Норми ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, порядок виклику в судове засідання не свідчить про упередженість судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а пов`язаний з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин конкретної справи.

Враховуючи викладене, при розгляді заяви про відвід судді Зебелян Н.В. заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 7 КУпАП, ст. ст.75,76,80,81 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви захисника адвоката Таранова Станіслава Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Зебелян Наталії Вікторівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 381/1058/24 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є.Ю. Чернишова