Провадження №3/750/39/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, 19.10.2023 року о 01:24 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Мартина Небаби, 106, керував транспортним засобом AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 18.12.2023 року ОСОБА_1 з протоколом не погодився, надав суду письмові пояснення щодо вказаного протоколу, виписку наркологічного відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» від 19.10.2023 №1673, та пояснив, що його було зупинено працівниками поліції, і він відмовився від проходження огляду, оскільки 0 05.00 год. ранку потрібно було доставити прикордонникам матеріали на флешці для окопів, а огляд зайняв би значний час. Він пропонував, що пройде огляд пізніше вдень, але йому відмовили. Жодних ознак сп`яніння у нього не було.

В судове засідання 09.01.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, відповідно до розписки. Жодних заяв та клопотань щодо відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення за клопотанням такої особи має корелюватися із завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, серед яких у відповідності до ст. 245 КУпАП є своєчасне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, тобто таке відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати розгляду справи із збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, у випадку встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях такої особи.

За змістом ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації ОСОБА_1 права на захист, оскільки останньому надавався достатній час на запрошення захисника для представлення власних інтересів в суді, яким той не скористався. Крім того, у справі наявні письмові пояснення ОСОБА_1 .

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , письмові пояснення, надані ним в судовому засіданні 18.12.2023, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №611006 від 19.10.2023, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.10.2023, рапорт інспектора взводу №2 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенанта поліції Сергія Петренка від 19.10.2023, відеозапис до протоколу серії ААД №611006 від 19.10.2023, переглянутий в судовому засіданні, а також долучені ОСОБА_1 документи, зокрема виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1673 від 19.10.2023, суд приходить до наступного.

Відповідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Відповідно до положень ст. 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так і керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі Інструкція).

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Згідно з вимогами, передбаченими п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З відеозапису, дослідженого у судовому засіданні, встановлено, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , працівником поліції було вказано причину зупинки як «порушення комендантської години». ОСОБА_1 в автомобілі знаходився один, після перевірки документів та даних на особу, встановлено, що останній не притягався до адміністративної відповідальності, після чого працівником поліції, з дозволу ОСОБА_1 було проведено його огляд, зокрема перевірено реакцію зіниць очей. Однак, після проведення необхідних дій, поліцейським не було зазначено результатів такого огляду, а почались запитання водію про ставлення його до наркотичних речовин. ОСОБА_1 відповів, що ставиться до наркотиків негативно, разом з тим, інколи вживав канабіс, останнього разу 3 місяці тому. Після цього поліцейський починає питати- чи не вживав щось інше водій протягом тижня, однак ОСОБА_1 відповідає, що не вживав нічого. Лише після такої відповіді ОСОБА_1 на питання працівник поліції підозрює, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим пропонує пройти медичний огляд. Після спілкування ще протягом деякого часу, поліцейський просить витягнути руки і питає, чого вони тремтять, на що ОСОБА_1 зазначає, що нервує. І лише вже після цього поліцейський таки називає виявлені у водія ознаки сп`яніння, зокрема зіниці, які не реагують на світло. ОСОБА_1 вказує, що у нього є проблеми із зором і просить ще раз провести перевірку зіниць. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікарні водій ОСОБА_1 відмовляється та пояснює, що дуже поспішає, оскільки йому зранку необхідно доставити допомогу військовим. При цьому, суд звертає увагу на те, що під час спілкування з працівниками поліції водій веде себе адекватно, трохи нервує, але така нервовість має логічне пояснення, про що було зазначено водієм працівникам поліції, як то необхідність вчасно прибути зранку до військових з матеріалами для окопів. Тремтіння пальців рук також не було помітним, тим більше така реакція властива при нервуванні, коли людину безпідставно звинувачують у тому, чого вона не робила, а щодо такої ознаки як блідість обличчя ОСОБА_1 зазначив, що щойно прокинувся, і таке пояснення також є логічним, крім того з відеозапису такої ознаки судом не вбачається. Поліцейський роз`яснює, що в разі відмови буде складено на водія протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, і якби водій пройшов огляд, то результат був би 100 відсотковим, а так суд буде вирішити питання його провини.

Аналізуючи правові норми, суд звертається до ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади, до яких відноситься і поліція, зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норми ст. 130 КУпАП в поєднанні з п. 2.5 Правил дорожнього руху, суд розуміє в такому контексті, що поліцейський вправі висунути вимогу про проходження медичного огляду не будь-якому водієві, а лише тому, у кого дійсно об`єктивно присутні ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

З доданих ОСОБА_1 до матеріалів справи документів, вбачається, що після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, він після вирішення справ з військовими та за рекомендацію адвоката самостійно звернувся до медичної установи, здав біологічне середовище та пройшов обстеження у лікаря. З виписки №1673 від 19.10.2023 вбачається, що ОСОБА_1 тверезий, ознак сп`яніння не виявлено, за токсикологічним дослідженням №2725 в сечі; канабіноїди, амфетаміни, метамфетаміни, мета дон, барбітурати, бензодіазепіни не виявлено, за результатом токсикологічного дослідження №1144 етанол в крові та сечі не виявлено.

За таких обставин, у посадових осіб, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не було достатніх правових підстав вимагати у ОСОБА_1 проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Суд також зазначає, що в разі, якщо проведення медичного огляду пропонувалося працівниками поліції без явних на те причин, описані ознаки наркотичного сп`яніння, не відповідали фактичному стану водія, який після зупинки поліцейськими самостійно пройшов медичний огляд з безпосереднім дослідженням відібраних у нього зразків біологічного середовища, ознак наркотичного сп`яніння, які зберігаються при їх фактичній наявності до місяця після вживання, виявлено не було, винуватість водія в невиконанні п. 2.5 ПДР, поза розумним сумнівом не може вважатись доведеною. Вказане узгоджується і з позицією Чернігівського апеляційного суду, викладеною у постановах по справам №750/9021/23 від 09.10.2023, №750/13534/23 від 27.11.2023.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

За таких обставин, не було достатніх правових підстав вимагати у ОСОБА_1 проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Доводи того щодо відсутності підстав для проходження освідування не спростовані належними, допустимими і достовірними доказами, а тому слід вважати, що в такому випадку відсутнє порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь