Номер провадження: 33/813/893/24
Номер справи місцевого суду: 947/1641/24
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участю секретаря Триколіч І.Б.,

за участі:

адвоката Сафронюка П.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2024 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років, стягнуто судовий збір 605,60 грн,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2023 року о 21:00 год., Одеська область, 464 км автодороги Київ Одеса, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом марки «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , при цьому будучи позбавленим у праві керування транспортними засобами, повторно протягом року.

За таких обставин, ОСОБА_2 порушив п.2.1 (а) «Правил дорожнього руху» України, за що відповідальність передбачена за ч.5 ст.126 КУпАП, на підставі чого складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №648901 від 18.12.2023.

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 років, стягнуто судовий збір 605,60 грн.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді, ухвалити нову постанову, якою направити справу на розгляд за місцем скоєння правопорушення, а саме до Біляївського районного суду Одеської області, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у постанові судді не зазначено та матеріали справи не містять жодних доказів того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_2 підлягав територіальній підсудності Київського районного суду м. Одеси.

Крім того, ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2024 року, мотивуючи тим, що постановою Одеського апеляційного суду від 05 березня 2024 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити його з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п.8 ч.1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 02 лютого 2024 року адвокат Сафронюк П.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2024 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 березня 2024 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з відсутністю витягу з договору про надання правової допомоги як додатка до ордера.

Повторно адвокат Сафронюк П.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу 11 березня 2024 року, тобто в межах десятиденного терміну з моменту винесення постанови Одеського апеляційного сулу від 05 березня 2024 року.

Враховуючи матеріали справи, вважаю за можливе визнати причини пропущеного строку поважними та поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2024 року.

Вивчивши доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №648901 від 18.12.2023 (а.с.1);

- поясненнями ОСОБА_4 (а.с. 2);

- довідкою про отримання (неотримання) особою посвідчення водія (а.с. 3);

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 4);

- постановою серії ЕАТ №7737943 від 15.0.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_2 , який притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.5 ст.126 КУпАП.

Суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення правильно враховував: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно вважав, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, не встановлені.

При накладенні стягнення суд першої інстанції правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд вважає їх неспроможними з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Так, частина друга статті 276 КУпАП передбачає альтернативну підсудність розгляду справ про адміністративне правопорушення, у тому числі для категорії справ за ст.126 КУпАП, згідно яких вказана категорія справ може розглядатись також за місцем проживання порушника.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №648901 від 18.12.2023, місцем вчинення адміністративного правопорушення є Одеський район. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що місцем проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є АДРЕСА_1 , що знаходиться під територіальною юрисдикцією Київського районного суду м. Одеси. Вказане місце проживання вказав сам правопорушник, що і було записано з його слів.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_2 розглянуто без порушень територіальної юрисдикції.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік