справа № 631/566/24
провадження № 3/631/249/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлана Василівна, розглянувши в залі судових засідань № 1 приміщення суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України (паспорт з безконтактним електронним № НОМЕР_1 , виданий 03.08.2022 року органом 6311), зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 ; та проживає за адресом: АДРЕСА_2 ;

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

03.04.2024 близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресом: АДРЕСА_2 ,- вчинив психологічне насильство відносно доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виловлювався нецензурною лайкою чим своїми діями була завдана шкода психологічному здоров`ю дитини ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 03.04.2024 близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресом: АДРЕСА_2 ,- вчинив психологічне насильство відносно падчерки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме висловлювався нецензурною лайкою чим своїми діями завдана шкода психологічного здоров`ю дитини, чим вчинив правопорушення передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, 01.04.2024 близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресом: АДРЕСА_2 вчинив психологічне насильство відносно доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме виловлювався нецензурною лайкою чим своїми діями була завдана шкода психологічному здоров`ю дитини ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, 01.04.2024 близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресом: АДРЕСА_2 вчинив психологічне насильство відносно падчерки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме висловлювався нецензурною лайкою чим своїми діями завдана шкода психологічного здоров`ю дитини, чим вчинив правопорушення передбачене частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 до судді не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений своєчасно та належним чином, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про відкладання розгляду справи не надавав.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року (заява № 28249/95), в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Положеннями статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено п`ятнадцятиденний строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, при цьому частина 6 статті 38 вищевказаного нормативно-правового акту визначає кінцевий строк притягнення до адміністративної відповідальності, який становить один рік з дня вчинення правопорушення.

Таким чином, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Тим більше, що стаття 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до приписів статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, сукупністю даних Протоколу про адміністративне правопорушення (серії ВАД № 093338), складеного 16.04.2024 року інспектором СРПП відділення поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В., Протоколу про адміністративне правопорушення (серії ВАД № 093339), складеного 16.04.2024 року поліцейським СРПП відділення поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В., Протоколу про адміністративні правопорушення (серії ААД 013336), складеного 15.04.2024 року поліцейським СРПП відділення поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В., Протоколу про адміністративні правопорушення (серії ВАД 093337), складеного 15.04.2024 року поліцейським СРПП відділення поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Федоренко А. В. (а. с. 1, 29, 61, 96).

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), складеного 01.04.2024 року інспектором СРПП відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Сайком П. Л., ОСОБА_4 попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину згідно зі статтею 383 Кримінального кодексу України, зробила заяву, в якій просила вжити заходи щодо її чоловіка ОСОБА_1 , який 01.04.2024 року о 19 годині 20 хвилин перебував в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно вчинив з нею домашнє насильство психологічного характеру (а. с. 64).

Відповідно до рапорту старшого інспектора відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Калашник В., зареєстрованого 03.04.2024 року під № 751, останній доповів начальникові відділення підполковнику поліції ОСОБА_5 про те, що 02.04.2024 року було виявлено факт вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру скоєного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно своєї дружини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у пристуності малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 2 - 3).

Згідно з рапортом інспектора - відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції Сайка П., зареєстрованого 02.04.2024 року під № 731, останній доповів начальникові відділення підполковнику поліції ОСОБА_5 про те, що 01.04.2024 року було виявлено факт вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру скоєного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно своєї дружини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у пристуності малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 62 - 63).

З рапорту старшого інспектора відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Калашник В., зареєстрованого 03.04.2024 року під № 752, останній доповів начальникові відділення підполковнику поліції ОСОБА_5 про те, що 02.04.2024 року було виявлено факт вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру скоєного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно своєї дружини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у пристуності малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 30).

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 16.04.2024 року вбачається, що він проживає за адресом: АДРЕСА_2 ,- мешкає разом з дружиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , падчеркою ОСОБА_6 , 2019 року народження. 03.04.2024 пройшовши додому в п`яному стані почав сварку на побутовому ґрунті відносно дружини на яку висловлювався нецензурною лайкою, під час якої були присутні діти (а. с. 4, 32).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 01.04.2024 року вбачається, що він проживає за адресом: АДРЕСА_2 ,- мешкає разом з дружиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , доньками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 2019 року народження. 01.04.2024 пройшовши додому в нетверезому стані в ході чого в них виник конфлікт з дружиною, висловлювався нецензурною лайкою фізичну силу до дружини не застосовував. ОСОБА_7 зателефонувала в поліцію, після чого він знаходився вдома та чекав приїзду поліції (а. с. 66).

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 16.04.2024 року вбачається, що вона проживає за адресом: АДРЕСА_2 ,- мешкає разом з чоловіком ОСОБА_1 , донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_2 03.04.2024 приблизно о 19 годині 30 хвилин її чоловік прийшов в нетверезому стані та почав сварку, висловлювався на неї та дітей нецензурною лайкою (а. с. 14).

З письмових пояснень ОСОБА_4 від 01.04.2024 року вбачається, що вона проживає за адресом: АДРЕСА_2 ,- мешкає разом з чоловіком ОСОБА_1 , донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_2 01.04.2024 приблизно о 19 годині 30 хвилин знаходилась вдома за місцем мешкання займалась з дітьми, коли в цей час додому прибув її чоловік ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та почав вчиняти сварку, під час цієї сварки чоловік почав пригрожувати фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою та намагався вдарити (а. с. 67-68).

Частина 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення ОСОБА_9 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшує або обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 , є перебування в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення правопорушення передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер вчинення правопорушення, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, а також наявність обставини, що обтяжує відповідальність винного, й вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах, установлених частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 х 17 гривень = 170,00 гривень.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, слід вирішити питання про стягнення з нього й судового збору.

Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.

Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» № 3460-IX від 09.11.2023 року, з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 3028,00 гривень.

Таким чином, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 гривень, із розрахунку: 0,2 х 3028,00 гривень = 605,60 гривень.

Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади, та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.

На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями); статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями); абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» № 3460-IX від 09.11.2023 року; частиною 5 статті 7, статтями 23, 27, 33 - 35, 38, 40-1, частиною 1 статті 173-2, статтями 245, 246, 249, 251, 252, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями), -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 170,00 гривень (сто сімдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанову прийнято, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя С. В. Мащенко