ПОСТАНОВА

"30" квітня 2024 р. Справа № 596/251/24

Провадження № 3-зв/596/2/2024

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М. за участю секретаря Кузик М.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк Ірини Олександрівни в справі №596/251/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О. перебуває на розгляді адміністративна справа №596/251/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, яка надійшла від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

12.04.2024 року особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Лисюк І.О. В обґрунтування відводу в письмовій заяві посилається на те, що в матеріалах справи наявне рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.04.2023 року, яким його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, розгляд справи проводився під головуванням судді Лисюк І.О. На підставі того, що суддя Лисюк І.О. розглядала справу про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, наявні сумніви у безсторонності (неупередженості) та об`єктивності судді Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк Ірини Олександрівни під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , його представник адвокат Вальчук М.М. в судове засідання не з`явилися. 17.04.2024 року від адвоката Вальчук М.М. до суду надійшла заява про слухання заяви про відвід судді Лисюк І.О. в її відсутності, заяву про відвід відтримує та просить її задоволити.

Розглянувши заяву про відвід, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2024 року головуючим по справі №596/251/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, визначено суддю Лисюк І.О.

Згідно приписів ч.1 ст.1, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судова влада в Україні здійснюється незалежними та безсторонніми судами. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Між тим, згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про те, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону про відвід судді за правилами, закріпленими в КПК України.

Так, статтею 75 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді справи.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Як встановлено, підставою для відводу судді є те, що суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О. розглядала справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (Справа №596/496/23) та постановою від 11.04.2023 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Однак, заявник ОСОБА_1 не навів будь-яких переконливих доказів про заінтересованість судді у розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, а також жодних обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді Лисюк І.О., оскільки розгляд суддею іншої справи не може бути правовою підставою для відводу судді.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити. Будь-яких інших обставин, які б могли бути підставою для відводу судді, суд також не встановив.

На підставі викладеного та керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.280, 283, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк Ірини Олександрівни в справі №596/251/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Елла МИТРАЖИК