Справа № 128/1543/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судового засідання Олексієнко О.В.,

захисника - Ільніцького І.І.,

представника поліції Брагуцо В.А.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №312809 від 13 квітня 2024 року, згідно якого водій ОСОБА_1 13 квітня 2024 року о 09 год. 50 хв. в с. Сосонка, вул. Центральна керував транспортним засобом «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» № 6810, результат 0,51 %.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечував, пояснив, що у нього хвора матір та у зв`язку з цим він не міг вживати спиртні напої, також працівники поліції його ввели в оману та не надали можливості пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, мотивуючи це тим, що на час складення протоколу закінчився час для освідування.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ільніцький І.І. подав клопотання про закриття провадження у справі за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. В обгрунтування клопотання посилався на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано жодної ознаки, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, з відеозапису бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення чи з інших підстав, питання, які були йому задані під час зупинки стосувалися щодо зміни руху транспортного засобу. Жодних підстав для перевірки документів не вбачається, воєнний стан не є підставою для зупинки транспортного засобу, тому, дії поліцейських вважає незаконними. Крім того, в чекові приладу «Драгер» зазначено температуру навколишнього середовища +17 градусів Цельсія станом на 10 год. 27 хв. 13 квітня 2024 року. Разом з тим, згідно довідки Вінницького обласного центу гідрометеорлогії від 03 червня 2024 року температура в той час на вказаній території становила 15,7 градусів по Цельсію, тобто перепад майже на 2 градуси. Вважає, що прилад є несправним, так, як перепад температури суттєвий. Поліцейський СРПП ВП № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, який складав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснив, що водієві було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» або в медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти освідування в медичному закладі, куди вони й поїхали, а вже під час руху зазначив, що погоджується пройти на місці, в зв*язку з чим, біля райвідділу поліції йому запропоновано пройти тест за допомогою приладу "Драгер". З результатами тесту він погодився. Дав пояснення, що вживав пиво напередодні. Після чого вони повернулися на місце зупинки транспортного засобу для складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 , яка є дружиною правопорушника ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснила, що була присутньою під час складання протоколу на її чоловіка, вона запитала в поліцейського з приводу проходження ОСОБА_1 додаткових аналізів на стан алкогольного сп`яніння, однак, їм було повідомлено працівниками поліції.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП була доведена під час судового розгляду справи повністю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху,статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 продув у прилад Драгер, результат якого показав ступінь алкогольного сп`яніння 0,51 %.

З таким результатом ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис на результатах тесту.

Згідно письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 вбачається, що напередодні він випив пиво, та на наступний день керував автомобілем. Жодних посилань на те, що він не погоджується з результатами освідування, наполягає на проходженні огляду в медичному закладі або не вживав алкогольні напої, поянення не містять.

З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, та переглянутого в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 пройшов освідування за допомогою приладу Алкотест «Драгер», продувши в прилад, результат освідування становив 0,51 %. З результатами ОСОБА_1 погодився, про що також міститься його підпис в результаті алкотесту.

Свідок ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_1 , тому, пояснення надані нею в судовому засіданні, суд оцінює критично.

Жодних перешкод у проходженні ОСОБА_1 освідування в медичному закладі в тому числі самостійно, не встановлено.

Що стосується доводів того, що температура повітря вказана в квитанції до алкотесту не відповідає температурі повітря в час складання протоколу та проходження ОСОБА_1 освідування слід зазначити наступне.

Прилад Драгер Алкотест призначений для швидкого вимірювання концентрації алкоголю у видихаємому повітрі. Виходячи з технічних характеристик газоаналізатору «Alcotest 6810» він має робочу температуру від -50С до +50С, тому у суду не виникає сумніву у його придатному до роботи стану.

При цьому, показник температури +17,00С, зазначений у результаті алкотесту «Драгер» від 13 квітня 2024 року, цілком міг зберегтися при перенесенні технічного приладу з патрульного автомобілю, чи з іншого приміщення, де температура повітря була вищою, ніж на вулиці.

Одночасно, у разі незгоди з результатом алкотесту «Драгер», ОСОБА_1 мав змогу пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі, однак, він незгоди з результатом тесту не висловив.

Крім цього, ОСОБА_1 дії інспектора не оспорив, жодних зауважень під час складення протоколу не висловив.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №312809 від 13 квітня 2024 року; відеозаписом з бодікамери поліцейських; результатом приладу «Драгер» 6810 0,51 %; актом огляду на стан сп`яніння та направленням для проходження огляду водія на стан сп`яніння; розпискою ОСОБА_3 ; копією посвідчення водія ОСОБА_1 .

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що провина ОСОБА_1 в порушенні п.2.9а ПДР України і в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріалами справи доведена повністю.

Матеріали справи містять достатньо належних доказів ввчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд розцінює, як обрану форму захисту від уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

З відеозапису нагрудної бодікамери поліцейського, долученого до матеріалів справи, вбачається, що відеозапис подій, які відбувалися 13 квітня 2024 року, що передували складенню протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , є беззеперечним доказом порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а ПДР України.

Підстав для закриття провадження судом не встановлено. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься достатньо доказів для правильного вирішення справи. Жодних належних та допустимих доказів відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 суду не надано, а тому підстави для задоволення клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення відсутні.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховує характер правопорушення та його наслідки і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.276, ст.ст.283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Ільніцького Ігоря Івановича про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2024 року.

Суддя О.А. Фанда