Справа № 715/1963/24
Провадження № 3/715/975/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2024 с. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Цуркан В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП № 5 (с. Глибока) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідно до якого, остання 07.06.2024 року близько 02 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння АДРЕСА_2 , вчинила словесний конфлікт зі своєю племінницею ОСОБА_2 , в ході якого виражалася в сторону останньої нецензурними словами та погрожувала фізичною розправою, чим своїми діями вчинила психологічне насильство, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що 07.06.2024 року близько 02 год. 00 хв. їй зателефонував брат ОСОБА_3 , який повідомив їй що він перебуває у ТЦК та попросив принести його свідоцтво про народження. Після чого вона пішла за адресою проживання брата та попросила свою племінницю ОСОБА_2 дати їй свідоцтво про народження брата, в результаті чого між ними виник словесний конфлікт, жодного насильства вона не вчиняла, а тому просила не притягувати її до відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність закриття справи відносно останньої внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Диспозиції ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає такий склад адміністративного правопорушення, як вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Норма ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», передбачає дію законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання на таких осіб: подружжя , колишнє подружжя , наречені , мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя) , особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти , особи, які мають спільну дитину (дітей) , батьки (мати, батько) і дитина (діти) , дід (баба) та онук (онука) , прадід (прабаба) та правнук (правнучка) , вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка) , рідні брати і сестри , інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука) , діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими , опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням , прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Крім того, ч.3 ст.3 цього ж Закону передбачає, що дію законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 946792 від 07.06.2024 року, ОСОБА_1 07.06.2024 року близько 02 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння АДРЕСА_2 , вчинила словесний конфлікт зі своєю племінницею ОСОБА_2 , в ході якого виражалася в сторону останньої нецензурними словами та погрожувала фізичною розправою, чим своїми діями вчинила психологічне насильство, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, будь які докази того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами однієї сім`ї проживають разом та ведуть спільний побут, в матеріалах справи відсутні.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 .

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулася словесна суперечка, проте те, тільки словесна суперечка в даному випадку не може бути достатньою підставою для кваліфікації дій ОСОБА_1 , як домашнє насильство.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі ч.1 ст.173-2 КУпАП, керуючись ст.ст. 247, 283-285, 287 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підстав п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя