Апеляційне провадження № 33/824/1708/2024
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124, ч. 1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколів про адміністративне серії ААД №442955 та ААД №442954, ОСОБА_1 22.06.2023 о 22 год. 40 хв. в м. Києві по бульвару Тараса Шевченка, 27, керуючи електросамокатом, рухаючись по тротуару, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з пішоходом ОСОБА_2 , яка отримала тілесні ушкодження. В діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п. 2.3б, 12.1, 13. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 , 22.06.2023 року о 22 год. 49 хв. по бульвару Тараса Шевченка, 27 в м. Києві керував електросамокатом, став учасником дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», результат тесту - 0.90%. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України і такі дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративних правопорушень.

02.04.2024 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів судової справи доказів та їх дослідження при розгляді апеляційної скарги.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав:

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Хоча чинним процесуальним законом і передбачене право апеляційного суду на вихід за межі доводів апеляційної скарги або прийняття нових доказів, які не досліджувалися раніше, однак випадки і підстави для цього чітко регламентовані законом. В даному випадку такі підстави відсутні, відтак апеляційний суд розглядає справу виключно у межах вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста - машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; а механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном тужністю понад 3 кВт.

Пунктом 2.13 ПДР України передбачено, що транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засооби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно п.2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 1005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, примітки до ст. 286 КК, ч. 7 ст. 121 КУпАП, п.1.10 ПДР України.

Виходячи із цих положень транспортними засобами, про які йдеться у статтях 286, 287, 289, 290 КК, статтях 121, 122, 123, 124, 130, 132 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, пристрій із електродвигуном потужністю меншою від З кВт не є транспортним засобом та механічним транспортним засобом в розумінні ПДР та КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 при вчиненні дій, які йому було інкриміновано, пересувався електросамокатом прокатної служби «Bolt».

В ході розгляду справи орган, що склав протокол про адміністративне правопорушення не надав докази стосовно того, що самокати прокатної служби Bolt є транспортним засобом відповідно встановленим вимогам ПДР. Оскільки, як вже було зазначено вище, обов`язок щодо збирання доказів покладається на орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, відсутність таких даних вже сама по собі дає підстави вважати, останній не довів можливість розповсюдження вимог ПДР на самокат, якимкерував ОСОБА_1 . При цьому, відповідно до листа ТОВ «БОЛТ ОПЕРЕЙШНЗ УКРАЇНА» останнє надало інформацію про те, що станом на 22.06.2023 року для оренди за допомогою мобільного додатку «Bolt» у м. Києві були доступні самокати моделі Bolt «Valk». Номінальна потужність двигуна вказаних самокатів складала 350 W. Таким чином, фактично електросамокат, яким керував ОСОБА_1 , майже в 10 разів є менш потужним від мінімінальної потужності, яка б давала можливість визнавати його транспортним засобом в розумінні ПДР України.

З огляду на викладене, в розумінні ПДР України, ОСОБА_1 відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД №442954 та серії ААД №442955 не є водієм та не керував механічним транспортним засобом, що не утворює складу інкримінованих йому правопорушень, виключає його відповідальність за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищевказане апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вищевказане не дає можливість вважати ОСОБА_1 водієм транспортного засобу в розумінні ПДР.

Відповідно до протоколу про протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №442954, ОСОБА_1 інкриміновано порушення правил 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З огляду на вищевказане, відповідальність за порушення п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України настає за двох обов`язкових ознак - особа має бути водієм та керувати механічним транспортним засобом.

Як вже було зазначено вище, ОСОБА_1 не є водієм та не керував механічним транспортним засобом в розумінні ПДР, а тому положення ст. 124 КУпАП на нього також розповсюджені бути не можуть.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції і закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 07 серпня 2023 року, прийняту відносно ОСОБА_1 скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба