Справа №463/4553/24
Провадження №3/463/1433/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, приватного підприємця, проживаючої: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 184 КУпАП -

в с т а н о в и в:

Працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що дослівно: «15.03.2024 близько 17.37 год. за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання малолітнього сина гр. ОСОБА_2 05.03.2017, який штовхнув малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також порушує правила поведінки в навчальному закладі СЗШ №42 м. Львова».

ОСОБА_1 , як особа яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилась, з поданих її захисником адвокатом Басистим В.О. письмових пояснень, вбачається, що остання вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення заперечує, вважає, що її вина не доведена жодними належними та допустимими доказами, оскільки вона належним чином займається вихованням сина.

Розглянувши матеріали справи, оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, вважаю, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП слід відмовити з таких підстав.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а з об`єктивної сторони воно полягає в ухиленні батьків або осіб які їх замінюють від виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Аналогічні положення закріплені в ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Натомість, у справі взагалі немає жодного доказу про те, що своєю активною поведінкою, чи навпаки, бездіяльністю ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Працівник поліції, як вбачається, обмежився виключно констатацією факту того, що малолітній ОСОБА_2 05.03.2017 штовхнув малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також порушує правила поведінки в навчальному закладі СЗШ №42 м. Львова».

Відтак, за відсутності належних і допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, з врахуванням положень ст. 62 Конституції України та практики ЄСПЛ приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень належними і допустимими доказами не доведена, що свідчить про відсутність в її діях події та складу інкримінованих правопорушень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 184 ч.1, 280, 283, 284 КУпАП-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Леньо С.І.