ПОСТАНОВА

іменем України

13 червня 2024 рокуСправа №451/23/24
Провадження № 3/451/57/24

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., при розгляді матеріалів адміністративної справи, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , непрацюючого, не є особою з інвалідністю, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

у с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , 2 січня 2024 року о 20 год 20 хв на вулиці Львівська, 54 у місті Радехів Червоноградського району Львівської області керував т/з «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія, за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» 6820, тест №1297, результат огляду - 1,50 проміле алкоголю (проба позитивна), від керування т/з відсторонений шляхом залишення авто, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, вину свою не визнав та суду пояснив, що його безпричинно зупинили працівники поліції. Після зупинки повідомили, що він розмовляв по телефону, проте він розмовляв по телефону після зупинки, а не під час керування транспортним засобом. Крім цього, звертав увагу суду на те, що його автомобіль обладнаний засобами вільні руки у автомобілі, так як працює таксистом у м.Львові, і він не розмовляв по телефону тримаючи його у руках, такий знаходився на панелі автомобіля.

Захисник Мидзка Р.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі від 06.03.2024, яке підтримав у судовому засіданні. Звертав увагу суду на те, що ОСОБА_1 був зупинений інспектором патрульної поліції незаконно та відеозапис з нагрудної камери спостереження інспектора поліції не є безперервним, а тому вважає, що є недопустимим доказом у справі. Крім того, адвокат вказує на те що, інспектор поліції допустив порушення встановленої законом процедури підтвердження вини особи доказами, оформленими згідно з вимогами законодавства.

У судовому засіданні 16 травня 2024 року поліцейський СРПП ВП №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 суду пояснив, що він пригадує обставини по факту вчинення правопорушення, поліцейський минався із автомобілем ОСОБА_1 та побачив, що вікна запотіли і він розмовляв по телефону, який тримав у руці, телефон світився, світло від якого було на весь автомобіль. Відеозапис, долучений до матеріалів справи відображає усі обставини вчинення правопорушення. Тоді автомобіль був зупинений, водію повідомили про причину зупинки, після чого перевіряли документи. Тоді було складено постанову за ст. 122 КУпАП за порушення п. 2.9 «д» Правил дорожнього руху України, з якою він погодився. Під час розмови із ним було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому медичному закладі. Поліцейський пригадує, що водій затягував час, але згодом пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу та з протоколом погодився. Екіпаж поліції їхав на вулиці Львівській, а автомобіль їхав із вулиці Сонячна на Львівську і потім звернув на право вулиці не знає, де і був зупинений працівниками поліції. З ОСОБА_1 працівник поліції незнайомий, до складання протоколу його не бачив. Він особисто не висловлювався, дослівно «чекай, чекай, зараз побачить», це говорив ОСОБА_3 , що мав на увазі пояснити не може, бо в цей час він опрацьовував повідомлення.

У судовому засіданні 13 червня 2024 року водій Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 ( працівник охорони) суду пояснив, що він пригадує обставини по факту вчинення правопорушення, водій автомобіля розмовляв по телефону, тому був зупинений працівником поліції ОСОБА_2 . Він складав протокол, до його написання він не має жодного відношення. В цей час були сутінки, коли вони освітили фарами автомобіль, марки CHEVROLET, тоді побачили, що водій розмовляє по телефону. Не може згадати, хто висловлювався «чекай, чекай, зараз побачить» і що не означало. По вікнах автомобіля, які запотіли можливо побачити, що водій розмовляв по телефону. Причину зупинки визначав ОСОБА_2 .

Показання допитаних працівників поліції в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони давали пояснення, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п. 150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п. 57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України» в частині факту вчинення правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст. 283 КУпАП виносить постанову.

Причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується належними та допустимими відповідно до ст. 251 КУпАП доказами, що наявні в матеріалах справи, зокрема:

- Протоколом про адміністративне правопорушення, серії ААД №666184 від 2 січня 2024 року, з якого видно, що ОСОБА_1 , 2 січня 2024 року о 20 год 20 хв на вулиці Львівська, 54 у місті Радехів Червоноградського району Львівської області керував т/з «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія, за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» 6820, тест №1297, результат огляду - 1,50 проміле алкоголю (проба позитивна), від керування т/з відсторонений шляхом залишення авто, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого видно, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, за допомогою алкотестера «Драгер», результат огляду - 2,15 проміле алкоголю (а.с.3);

- із тесту приладу «Драгер» 6820 від 2 січня 2024 року видно, що в ОСОБА_1 виявлено 1,50 проміле алкоголю (а.с.4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого видно, що ОСОБА_1 направлявся до КНП «Радехівська ЦРЛ», проте останній від огляду відмовився (а.с.5);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення, серії БАД №583429 від 2 січня 2024 року, з якої видно, що ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «б», 2.9 «д» ПДР, було притягнуто до відповідальності за адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.6);

- довідкою Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області від 2 січня 2024 року, з якої видно, що ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягався (а.с.7);

- довідкою Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області від 2 січня 2024 року, з якої видно, що згідно з наявних баз даних, що входять до інформаційної системи ГСЦ «Посвідчення водія», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія отримував (серії НОМЕР_2 ) (а.с.8);

- двома дисками з відеозаписом (а.с.2).

Надані докази, не викликають у судді сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Встановивши дійсні обставини справи, суд вирішує адміністративні матеріали з врахуванням наступних мотивів та норм права.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, згідно з п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису № 1026 від 18 грудня 2018 року включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться в повному обсязі і підтверджується доказами, з врахуванням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В дотримання вимог ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складався і був складений в присутності правопорушника.

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 256, 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто судом у строки, визначені ст. 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проставлення підпису про ознайомлення з правами й обов`язками у протоколі про адміністративне правопорушення робиться запис про це. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення за її підписом. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на думку суду, працівники поліції дотримались зазначених вище норм Закону. Крім цього, суд встановив, що ОСОБА_1 відмовився від проставлення підпису про ознайомлення з правами й обов`язками у протоколі про адміністративне правопорушення, про що було зроблено запис у даному протоколі.

Суд вважає, що виявлені і зафіксовані в протоколі факти відображають об`єкт суспільних відносин в сфері правопорушення на транспорті, оскільки об`єктивна сторона такого правопорушення полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху. Місце й факти, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідає фактичним обставинам справ.

Відповідно до відеоматеріалів, ОСОБА_1 керував автомобілем «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції. У відеоматеріалі працівник поліції повідомляє водію причину зупинки транспортного засобу, яка зафіксована на відеозаписі, звертається до ОСОБА_1 з проханням, щоб останній надав посвідчення водія та документи на транспортний засіб, на що він підтвердив свою особу, за допомогою мобільного застосунку «Дія», та пояснив, що не є власником транспортного засобу, але законно ним користується, не встиг зареєструвати автомобіль. У ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки, за допомогою алкотестеру «Драгер» 6820, на що водій погодився, результат огляду - 1,50 проміле алкоголю (проба позитивна). Крім того, працівники поліції запропонували пройти огляд ОСОБА_1 в медичному закладі, на що він відмовився. Також, під час перегляду даного відеоматеріалу судом було встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Зміст відеозаписів в повній мірі узгоджується зі змістом інших доказів по справі.

Твердження захисника ОСОБА_4 про те, що запис з нагрудної камери поліцейського не є безперервним, є помилковим, оскільки судом встановлено, що на ньому, безперервно, зафіксовано усі події з початку зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 до складання відносно нього протоколу, та відеозапис відповідає Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису № 1026 від 18 грудня 2018 року.

Процедура огляду водія на стан сп`яніння визначена положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

На підставі вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції №1452/735 від 9 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

З огляду на вище викладене, огляд проведений відповідно до ст. 266 КУпАП.

Суд враховує, що працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суддя вбачає в діях ОСОБА_1 ознаки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, суддя зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, у діях ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, у діях ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Узагальнюючи вищенаведене, із врахуванням характеру вчиненого правопорушення та обставин справи, доходжу висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде згідно зі ст. 23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 із правопорушника необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 23, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011, суддя,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача ЄДРПОУ - 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); (МФО)- 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

СуддяСеменишин О. З.