Провадження №3/389/722/24
Постанова

іменем України

10 липня 2024 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва Оксана Валентинівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Кіровоградській області,про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 , працює директором ТОВ «Украгро Сервіс», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №918/12/11-28-07-07 від 13.05.2024, ОСОБА_1 порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, а саме порушила: - п.п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.5, 21 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» від 29.11.1999 №290, Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» від 31.12.1999 №318, п.5 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання» від 31.01.2000 №20, в результаті чого занижено податок на прибуток всього на загальну суму 278 874 грн, в тому числі: за 2017 рік на 278 874, в тому числі на 1 квартал 2017 року в сумі 13 456 грн, за півріччя 2017 року в сумі 160 074 грн, 3 квартал 2017 року в сумі 201 474 грн, за 2017 рік в сумі 278 874 грн. Крім того, порушено п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3. п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 148 247 грн, в тому числі за липень 2017 року на суму 143 528 грн, за травень 2018 року на суму 4 689 грн, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Частиною 2 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ч.1 ст.163-1 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даними статтями при розгляді справ не є обов`язковою.

Зважаючи на викладене, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх в сукупності та взаємозв`язку, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідальність, передбачена ч.1 ст.163-1 КУпАП, настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Під час розгляду справи встановлено, що в період з 16.04.2024 до 06.05.2024 ГУ ДПС у Кіровоградські області було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгро сервіс», за результатами якої 13.05.2024 складено акт №6688/11-28-07-07/38141218.

Протокол про адміністративне правопорушення №918/12/11-28-07-07 від 13.05.2024 складений стосовно директора вказаного товариства ОСОБА_1 .

Будь-які інші докази, окрім зазначеного вище акту та протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08.09.2020 у справі №П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Згідно з п.54.3. ст.54 ПК України у випадку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п.54.5 ст.54 ПК України).

Пунктом 58.1. статті 58 ПК України визначено, що у випадку, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

При цьому, статтями 55-56 ПК України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган. Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом (п. 56.4 ст. 56 ПК України).

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 56.18 ст. 56 ПК України).

З аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту недотримання чинного законодавства при виплаті доходів із джерелом їх походження з України на користь нерезидента, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

Разом з тим, у даній справі на час її розгляду судом відсутні відомості про винесення контролюючим органом повідомлення-рішення на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки №6688/11-28-07-07/38141218 від 13.05.2024.

Відтак, неприйняття податкового повідомлення-рішення із визначеною контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування відсутні підстави для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку.

За таких обставин даний акт перевірки, як доказ вини особи, не може безсумнівно доводити факт порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Крім того, суб`єкт правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, є спеціальним, однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які вказували на те, що ОСОБА_1 в період інкримінованого правопорушення була суб`єктом вказаного складу правопорушення, тобто в період з 01.01.2017 до травня 2018 року була головним бухгалтером. Відсутні також дані і з приводу того, чи працювала ОСОБА_1 у ТОВ «Украгро Сервіс» в період, за який проводилась перевірка, і на якій посаді.

Виходячи з вищезазначеного, жодних беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП матеріали справи не містять.

Таким чином, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того суддя зазначає, що часом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, є не момент його виявлення контролюючими органами, а день подання суб`єктом оподаткування відповідної звітності або наступний день після дати кінцевого терміну, коли така звітність мала бути подана, при цьому саме правопорушення не є триваючим.

Відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки, на думку автора протоколу про адміністративне правопорушення, інкриміновані в ньому дії було вчинено в період з 01.01.2017 до травня 2018 року, а розгляд даної справи відбувається 10.07.2024, то суддя, серед іншого, зауважує, що на час ухвалення рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності, строки для накладення адміністративного стягнення закінчилися.

Відповідно з ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, а тому відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ст.247, ст.7, 245, 251, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва