Справа № 747/311/24
Провадження№ 3/747/226/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024 року смт Талалаївка

Суддя Талалаївського районного суду Чернігівської області Тіщенко Л.В. розглянула матеріали справи, що надійшли з Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , такого, що не працює, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності в протоколах відсутні, за вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2024 року в 23 год 16 хв та в 23 год 56 хв в с Болотниця на вул Дружби водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DELTA МТ 50 без посвідчення водія відповідної категорії на право керування даним транспортним засобом, порушення вчинене повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст.126 КУпАП, як вчинені повторно протягом року, так як 31.03.2024 року притягувався за ч.2 ст 126 КУпАП. Про вчинення ОСОБА_1 даних адміністративних правопорушень працівниками Прилуцького РВП було складено два протоколи про адміністративні правопорушення за ч.5 ст 126 КУпАП.

За змістом ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд приходить до висновку, що поскільки на даний час на розгляді в суді перебуває два протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст 126 КУпАП - справа № 747/311/24 (провадження № 3/747/226/24), та справа № 747/312/24 (провадження № 3/747/227/24), то у відповідності до положень ст. 36 КУпАП дані справи необхідно об`єднати в одне провадження і розглядати об`єднану справу в одному провадженні з присвоєнням об`єднаній справі номеру 747/311/24 (провадження № 3/747/226/24).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлений належним чином, матеріали справи містять поштову розписку про вручення ОСОБА_1 судового виклику.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст 126 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даними статтями у судовому засіданні не є обов`язковою. Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність правопорушника, який знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлений про те, що справа розглядатиметься Талалаївським районним судом Чернігівської області, але до суду не прибув, станом розгляду справи не цікавився. При цьому суд зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, тому справу слід розглянути без участі правопорушника.

З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до п.2.1. «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП. Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Санкція ч.5 ст 126 КУпАП передбачає штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Винність ОСОБА_1 порушенні Правил дорожнього руху повністю доведена та підтверджується дослідженими матеріалами справи. Факт вчинення ним даних адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення від 30.05.2024 року серії ААД № 672349 та серії ААД № 672375, копією постанови від 20.04.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст 126 КУпАП. Тобто в ході розгляду справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п 2.1. «а» ПДР та скоїв правопорушення, що передбачені диспозицією ч.5 ст 126 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи та були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.5 ст 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.

Що стосується стягнення у вигляді позбавлення прав керування, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно матеріалів справи, а саме довідки ГУНП в Чернігівській області від 05.06.2024 року ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, тобто на даний час він є таким, що не має права керування транспортними засобами. Тому вирішуючи питання щодо накладення додаткового адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування, суд виходить з наступного. У відповідності до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, суди не вправі застосовувати адміністратвине сятгення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права. Таким чином відсутні законодавчі підстави застосовувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування.

Також суд не знаходить підстав для застосування додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, так як із змісту санкції ч. 5 ст.126 КУпАП слідує, що додаткове адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, не носить імперативний характер і при накладенні адміністративного стягнення воно не підлягає обов`язковому застосуванню. До ОСОБА_1 не може бути застосовано стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять документального підтвердження того, що транспортний засіб, яким він керував, перебуває у приватній власності порушника.

Крім того, у відповідності до положень ч.5 ст. 283 КУпАП із ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605, 60 грн.

Керуючись ст. 36, 268, 283, 284, 301, 304, 307, 126 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст 126 КУпАП - справа № 747/311/24 (провадження № 3/747/226/24), та справа № 747/312/24 (провадження № 3/747/227/24) об`єднати в одне провадження і присвоїти об`єднаній справі номер 747/311/24 (провадження № 3/747/226/24).

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

На постанову може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: Л.В.Тіщенко