Провадження № 33/4823/1031/24
Категорія - ч.1 ст. 173-2КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Туки С. М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Туки С. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на підставі ст. 22КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Судом встановлено, що 12.08.2024, о 18 год. 07 хв., ОСОБА_1 за місцем спільного проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_3 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), вчинив стосовно своєї доньки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали в стусанах, штовханнях та ляпасах, ображав нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могло бути завдано шкоди фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Тука С. М. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що судом належним чином не проаналізовано обставини події, яка стала підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Дійсно, 12.08.2024, між ОСОБА_1 та його дочкою виник конфлікт, який полягав у протилежних поглядах на витрачання коштів, однак в ході такого конфлікту ОСОБА_1 не вчиняв щодо доньки ні психологічного, ні фізичного насильства.

Як вбачається з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 поводить себе дуже спокійно та адекватно, навіть не підвищує ні на кого голос. Також, з кадрів даного відеозапису видно, що сама потерпіла поводить себе емоційно та дуже впевнено і у неї відсутні будь-які тілесні ушкодження, синці, садна, тощо.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий внесок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Також, як зазначають самі працівники поліції, на кадрах відеозапису, який міститься у матеріалах справи, сам факт надходження виклику на «102», вже є обов`язком для них для складання протоколу про адміністративне правопорушення і не скласти протокол вони не мають права.

Отже, вважає, що дані обставини в повній мірі підтверджують, що в момент складення протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції жодним чином не встановили чи дійсно було вчинено ОСОБА_1 домашнє насильство щодо своєї дочки.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 , його захисник адвокат Тука С. М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити з викладених у ній підстав.

Зокрема ОСОБА_1 пояснював, що він переводив власні кошти на картковий рахунок дочки, яка їх витрачає довільно, без урахування нагальних потреб, він зробив дочці зауваження, на що вона обурилася, жбурнула у нього чашку та викликала поліцію.

Потерпіла ОСОБА_2 в апеляційний суд не прибула, подала заяву, в якій підтвердила, що була обурена повчаннями батька, як потрібно витрачати кошти та на емоціях викликала поліцію, ніякого фізичного чи психологічного насильства до неї рідний батько не застосовував. Таку ж саму заяву вона подавала місцевому суду, який не звернув уваги на її письмові пояснення.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , його захисника адвоката Туки С. М., дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1ст. 1 вищезазначеного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Апеляційний суд зазначає, що для того щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперерахованих ознак.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 12.08.2024, о 18 год. 07 хв., ОСОБА_1 , за місцем спільного проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_3 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), вчинив стосовно своєї доньки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали в стусанах, штовханнях та ляпасах, ображав нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, внаслідок чого могло бути завдано шкоди фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

З письмових заяв потерпілої ОСОБА_2 , які були подані нею до місцевого та апеляційного судів, вбачається, що вона будь-яких претензій до свого батька не має, фізичного та психологічного насильства їй заподіяно не було. Заяву на свого батька 12.08.2024 написала тому, бо була ображена на нього через конфлікт який відбувся між ними. На теперішній час у неї відсутні претензії до свого батька.

Як убачається з відеозапису, переглянутого апеляційним судом, ОСОБА_1 поводить себе дуже спокійно та адекватно, зовнішніх ознак алкогольного сп"яніння у нього не вбачається, розмовляє неголосно, у той час як його дочка ОСОБА_2 впевнена і обурена, на ній не видно ознак тілесних ушкоджень і морального пригнічення, вона викликом поліції задоволена, яка покарає її батька, за те, що він просив розсудливо витрачати кошти, які він їй надавав.

Отже, як убачається з матеріалів справи, будь - яких об`єктивних доказів, в тому числі пояснень свідків, відеофіксації, медичних документів, тощо, які б давали можливість встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 2 КУпАП, у матеріалах справи немає, не підтверджує факт вчиненян домашнього насильства і сама потерпіла. Більш того, будь-який конфлікт між членами теперішньої чи колишньої родини, не утворює склад правопорушення домашнього насильства.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, не встановив усі фактичні обставини справи та обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому дійшов а помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Туки С. М. задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець