Справа № 367/9949/24
Провадження №3/367/4362/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2024 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 21.09.2024 серії ВАД №241038, 21.09.2024 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лайкою, словесно погрожував, внаслідок чого могли бути завдані шкода психологічному здоровю, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

27 вересня 2024 року постановою Ірпінського міського суду Київської області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було напрвлено на доопрацювання до ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП у Київській області.

30 вересня 2024 року від ОСОБА_2 до суду надійшла заява вх № 47649 «заява про відмову від позову», у якій остання, посилаючись на п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України, зазначивши, що відмовляється від позову, так як "це була звичайна сімейна сварка, я знаходилась у підвищеному емоційному стані просила: «прийняти відмову від позову та закрити провадження по справі № 367/9949/24».

30 вересня 2024 року від ОСОБА_2 до суду надійшла заява вх. № 47674 "заява про відмову від позову", у якій остання, посилаючись на ч.2 ст. 31, п.23 ч.1 ст. 205, ст. 206 ЦПК України зазначила, що "це була звичайна сімейна сварка, я знаходилась у підвищеному емоційному стані із боку мого чоловіка не бкло ніякого психологічного насильства". Просила: «прийняти відмову від позову та закрити провадження по справі №367/9949/24 від 27.09.2024 рок за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про домашнє насильство психологічного характеру».

03 жовтня 2024 року до суду надійшло доповнення до заяви ОСОБА_2 про відмову від позову. Згідно якої остання повідомила, що насильства під час сварки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка мала місце 21.09.2024, не було, а винесений поліцією терміновий заборонний припис ОСОБА_1 не порушувався.

28 листопада 2024 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла заява про виправлення допущених в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичних помилок. У даній заяві ОСОБА_2 зазначила, що «в підсистемі «Електронний суд» відсутні матеріали по справі № 367/9949/24 окрім надісланих нею заяв у кількості 8 шт.» та просила надати на ознайомлення доступ до всіх матеріалів справи.

15 листопда 2024 року до суду вдруге надійшли матеріали справи, проте, зазначені у постанові Ірпінського міського суду Київської області від 27.09.2024 року недоліки усунені не були.

15 листопада 2024 року постановою Ірпінського міського суду Київської області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було повторно направлено на доопрацювання до ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП у Київській області.

26 листопада 2024 року до суду втретє надійшли матеріали справи, проте, зазначені у постанові Ірпінського міського суду Київської області від 27.09.2024 року недоліки усунені не були. 26 листопада 2024 року постановою Ірпінського міського суду Київської області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було повторно направлено на доопрацювання до ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП у Київській області.

10 грудня 2024 року до суду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 11.12.2024 року ОСОБА_1 провину свою у вчиненні правопорушення не визнав, зазначив, що конфлікту у них не було, була побутова сварка, значення якої дружина перебільшила.

У судовому засіданні ОСОБА_2 зазначила, що значення сварки, котра стала підставою для виклику поліції, вона перебільшила через свій тяжкий психо-емоційний стан, додала, що у процесі сварки звернулася про допомогу до батька чоловіка, поліцію викликав батько особи, що притягається до адміністра тивної відповідальності, а сама вона була черезмірно виснажена і не могла надати належну оцінку ситуації, що відбулась. У судовому зхасіданні підтвердила факт здійснення образ в її сторону чоловіком.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення їх в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Як передбачено п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується поясненнями потерпілої, наданими у судовому засіданні про факт вчинення 21.09.2024 ОСОБА_1 образ нецензурною лайкою на її адресу, щодо факту вчинення погроз застосування фізичної сили зазначила, що наразі не пам`ятає; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , наданими працівникам поліції під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з яких убачається, що ОСОБА_2 звернулась до поліції у звязку з тим, що "мій чоловік, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , протягом трьох тижнів мене словесно ображає та періодично погрожує застосувати до мене фізичну силу, завдаючи цим самим мені щодня психологічної травми. Ображав нецензурною лайкою."; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №241038 від 21.09.2024 року, протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2КУпАП, яка полягає у вчиненні домашнього насильства, - тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (погрози, образи), внаслідок чого могла бути та була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, повністю доведена.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність судом не встановлені, та вважає, що стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідає вимогам ст. 23, ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн., який відповідно до ст. 40-1 КУпАП сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 9, 23, 33, 40-1, ст.173-2 ч.2 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60 коп. в дохід держави.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі не сплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови х правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: О.В. Лещенко