ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2023 о 17.05 год. по вул. Келецька, 82 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Skoda, д.н. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та нечітка мова, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що він у стані сп`яніння не перебував і намагався про це довести працівникам поліції. Коли він погодився на проходження огляду на стан сп`яніння, у поліції не було драгера, тому вони викликали інший екіпаж. Коли приїхали поліцейські з іншого екіпажу, в нього виникли сумніви у достовірності показань драгера, тому він відмовився від огляду на стан сп`яніння. Все відбулось дуже швидко. В подальшому він звернувся до лікарні, де в присутності поліцейських пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого підтверджений факт його перебування у тверезому стані.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту речення першого частини першої статті 251 КпАП випливає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З диспозиції статті 130 КпАП випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає за доцільне зауважити, що пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) визначені ознаки алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Такими ознаками, як слідує з наведеної Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З наданих суду матеріалів випливає, що 25.12.2023 о 17.05 год. по вул. Келецька, 82 в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Skoda, д.н. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та нечітка мова, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився. Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння передбачені пунктом 3 розділу І Інструкції як підстава для направлення водія транспортного засобу для проходження огляду на стан сп`яніння.

На підтвердження зазначеної обставини до протоколу про адміністративне правопорушення надані направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Направлення), рапорт поліцейського (далі Рапорт) та диск із записами з нагрудних камер поліцейських (далі Запис).

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, посилалась на те, що провадження у справі має бути закрите, оскільки за результатами медичного огляду твердження поліцейських про виявлення у її підзахисного ознак алкогольного сп`яніння було спростоване. Захисник зауважувала, що її підзахисний був вправі відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, а пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Оцінюючи такі твердження захисника, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до частини першої статті 266 КпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з реченням першим частини другої статті 266 КпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Зі змісту речення першого частини третьої статті 266 КпАП випливає, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Також реченням першим частини четвертої статті 266 КпАП регламентовано, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Зі змісту речення другого цієї норми випливає, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

З оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що ОСОБА_1 були названі виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та було запропоноване проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Суд при цьому вважає слушними зауваження ОСОБА_1 та його захисника в частині того, що в екіпажу, який виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, був відсутній такий технічний засіб. Разом з тим, з оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що іншим екіпажом був доставлений такий технічний засіб. Суд при цьому враховує, що надані суду матеріали справи містять Направлення. Крім того, з оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що ОСОБА_1 декілька разів було запропоноване проходження огляду на стан сп`яніння, від якого останній відмовився і наслідки такої відмови йому були роз`ясненні. Суд вважає за доцільне зауважити, що із Запису випливає, що ОСОБА_1 , мотивуючи свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, підтвердив факт вживання вина та пропонував поліцейським його відпустити після сплати штрафу на місці.

Як суд зазначив вище, конструкція частини статті 130 КпАП передбачає три альтернативні склади, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наданими суду матеріалами був підтверджений факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я. Правові підстави для сумніву в достовірності такої відмови, на переконання суду, відсутні, оскільки ОСОБА_1 декілька разів було запропоноване проходження огляду на стан сп`яніння із роз`ясненням наслідків такої відмови. Як суд зазначив вище, мотивуючи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкоголю. Саме тому твердження захисника про факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду саме на місці зупинки суд оцінює критично, як таке, що спростоване наданими суду матеріалами справи.

Також суд вважає сумнівними посилання захисника на відсутність свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Зокрема, захисник посилалась на недотримання пункту 8 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008. Однак з наданих суду матеріалів випливає, що ОСОБА_1 від слідування до закладу охорони здоров`я для проведення його огляду на стан сп`яніння відмовився. Така відмова зафіксована на Записі.

З огляду на викладене суд вважає, що правові підстави для визнання результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння відповідно до частини п`ятої статті 266 КпАП відсутні. Саме тому суд вважає, що за результатами судового розгляду підтверджений факт керування ОСОБА_1 25.12.2023 о 17.05 год. по вул. Келецька, 82 в м. Вінниці автомобілем марки Skoda, д.н. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку. Подальше спростування факту перебування у стані алкогольного сп`яніння за результатами медичного огляду, на переконання суду, не спростовує наявності складу правопорушення в частині відмови від проходження такого огляду.

Отже, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за зазначеним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Згідно з наданими суду матеріалами справи ОСОБА_1 до події, яка є предметом судового розгляду, раніше до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху притягнутий не був. Разом з тим, санкцією закону про адміністративну відповідальність, зокрема частиною першою статті 130 КпАП, безальтернативно вставлені такі види стягнення як штраф та позбавлення права керування транспортними засобами. Саме тому суд вважає за доцільне застосування до ОСОБА_1 зазначені стягнення.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 130, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: