Справа № 489/1767/24
Провадження № 3/489/1052/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

02 квітня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, перебуваючого на посаді водія-електрика відділення забезпечення військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом № 3 від 11.03.2024, 10.03.2024 близько 22.15 год. матрос ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи на посаді водія-електрика відділення забезпечення ВЧ НОМЕР_2 , розташованої в АДРЕСА_2 , на території військової частини виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 при розгляді справи в суді свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав, зазначивши, що вжив алкогольні напої на свій день народження. Просив відстрочити йому сплату штрафу, оскільки через вчинене не діяння наказом командира військової частини був позбавлений доплат та премій.

Вислухавши пояснення особи, дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; пояснення ОСОБА_2 ; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.03.2024 №234, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (2, 44 %)), копію паспорту громадянина України ОСОБА_1 ; копію РНОКПП; копію військового квитка; службову характеристику; витяги з наказів; виписку з медичної книжки ОСОБА_1 ; копію довідки ВЛК; рапорт), суддя дійшов таких висновків .

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан через на військову агресію російської федерації проти України, строк дії якого продовжений по даний час.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Частиною третьою ст. 172-20 КУпАП встановлена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно в умовах особливого періоду виконувала обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (вперше притягується), обставини вчинення адміністративного правопорушення, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у виді штрафу в мінімальному розмірі, що становить 17000 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Вказане положення закону не містить вказівки, що такі військовослужбовці у відповідних справах звільняються від сплати судового збору лише, якщо вони є заявниками чи позивачами у справі, отже таке звільнення від сплати судового збору поширюється на військовослужбовців, які мають будь-який процесуальний статус у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, в тому числі і статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки дана справа стосується виконання військовослужбовцем військового обов`язку, тому відсутні підстави для стягнення в даному випадку з військовослужбовця судового збору.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про відстрочку сплати призначеного йому штрафу, суддя доходить таких висновків.

За положеннями ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, на даний час не має можливості сплатити суму штрафу в порядку та у строки, визначені ч. 1 ст. 307 КУпАП. У зв`язку з цим, суддя приходить до висновку про можливість відстрочки ОСОБА_1 виконання постанови Ленінського районного суду міста Миколаєва про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на десять місяців.

Керуючись статтями 252, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у м.Миколаїв/Інгульський р-н/21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100, рахунок отримувача: UА0014482).

Відстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн на десять місяців - до 31 січня 2025 року включно зі сплатою щомісячно до останнього дня кожного місяця рівних платежів суми штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Відповідно до ст. 303 КУпАП, перебіг строку давності виконання даної постанови в частині накладення стягнення у вигляді штрафу - зупинити до закінчення строку відстрочки.

Постанова суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко