Справа № 642/5442/23
Провадження №3/642/37/24
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., за участю секретаря Шнайдер Д.С.,, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання ОСОБА_1 , який просить суд називати його «мужчиною на ім`я ОСОБА_2 » про залучення у якості його адвоката «людини Юрія Івановича» по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 12.12.2023 року ОСОБА_1 , який просить суд називати його «мужчиною на ім`я ОСОБА_2 » заявив клопотання про залучення «людини Юрій Івановича» у якості його адвоката та відкладення розгляду справи на іншу дату, для ознайомлення з матеріалами справи.

« ОСОБА_3 » відмовився в суді називати свої анкетні дані, надати будь-які документи, встановлюючи його особу, а також свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та інші документи, які дають право за законом на надання правової допомоги, пояснивши при цьому, що він не є адвокатом.

В подальшому ОСОБА_1 , та «людина Юрій Іванович» в судові засідання, призначені на 22 грудня 2023 року та 17.01 2024 року не з`явилися, про дату, місце та час розгляду адміністративного матеріалу були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили, у зв`зяку з чим суд вважає можливим розглянути подане клопотання за їх відсутністю.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно з нормами ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

З вищевикладених норм вбачається, що захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, може бути адвокат або інший фахівець у галузі права, повноваження якого підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги.

При цьому, Конвенція про захист прав людини і основних свобод, ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року, передбачає право кожного обвинуваченого захищати себе особисто або використовувати правову допомогу захисника, вибраного ним на власний розсуд (стаття 6). У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права від 16 грудня 1966 року, ратифікованому Указом Президії Верховної Ради Української PCP від 19 жовтня 1973 року № 2148-VIII, зазначено, що держава повинна гарантувати кожному, чиї права і свободи порушено, ефективний засіб правового захисту, і таке право повинно встановлюватись судовим або будь-яким іншим компетентним органом, передбаченим правовою системою держави (стаття 2), та можливість вільного вибору обвинуваченим захисника (пункт 3 статті 14). «Основні принципи, що стосуються ролі юристів», прийняті восьмим Конгресом ООН з питань попередження злочинності і поводження з правопорушниками 27 серпня-07 вересня 1990 року, передбачають, що кожна людина має право звернутися до будь-якого юриста за допомогою для захисту і відстоювання своїх прав та захисту їх на всіх стадіях кримінального судочинства (принцип І); жодний суд чи адміністративний орган, в якому визнається право на адвоката, не відмовляється визнавати права юриста відстоювати в суді інтереси свого клієнта, за винятком тих випадків, коли юристу було відмовлено в праві виконувати свої професійні обов`язки відповідно до національного права і практики та цих принципів (принцип 19).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 24 листопада 2011 року у справі «Загородній проти України», заява № 27004/06 суд зазначив, що особа, проти якої висунуті кримінальні обвинувачення, яка не бажає захищатись особисто, повинна бути в змозі скористатись юридичною допомогою за власним вибором (див. рішення від 16 квітня 2009 року у справі «Ханжевачкі проти Хорватії» (Hanzevadki v. Croatia), заява № 17182/07, п. 21, з подальшими посиланнями).

Проте це останнє право також не може вважатись абсолютним і таким чином, національні суди можуть не прийняти вибір особи, коли існують відповідні та достатні підстави вважати, що того вимагають інтереси правосуддя (рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 29, Series A № 237 B) (п. 52 зазначеного рішення ЄСПЛ).

Таким чином, наведені міжнародно-правові акти передбачають право кожного обвинуваченого захищати себе особисто або через вільно вибраного ним на власний розсуд захисника з-поміж юристів, які можуть надати ефективний правовий захист. Ці положення міжнародно-правових актів щодо права фізичної особи на захист від обвинувачення відтворені у положеннях частини першої статті 59 Конституції України, які закріплюють право кожної фізичної особи на правову допомогу і право вільного вибору захисника з метою захисту від обвинувачення.

Разом з тим, Конституційний Суд України у рішенні № 1-23/2009 від 30 вересня 2009 року зробив наступний висновок про те, що положення ч. 2 ст. 59 Конституції України «для... надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура» в аспекті конституційного звернення треба розуміти так, що особа під час допиту її як свідка в органах дізнання, досудового слідства чи дачі пояснень у правовідносинах з цими та іншими державними органами має право на правову (юридичну) допомогу від обраної за власним бажанням особи в статусі адвоката, що не виключає можливості отримання такої допомоги від іншої особи, якщо законами України щодо цього не встановлено обмежень.

При вирішенні питання про наявність у фахівців у галузі права повноважень на здійснення захисту в справах про адміністративне правопорушення суду належить також з`ясовувати, яким саме законом їм надано право брати участь у таких справах як захисникам. Інші фахівці в галузі права мають діяти у межах спеціального закону, який на даний час не прийнятий, тим самим законодавець обмежив участь таких осіб у якості захисника чи представника, які діють на праві довіреності та мають лише юридичну освіту.

Таким чином, за відсутності спеціального закону інші фахівці в галузі права не можуть приймати участь як захисники в справах про адміністративні правопорушення.

На підтвердження своїх повноважень на право представляти інтереси ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, «людиною Юрієм Івановичем» будь-яких документів про те, що він має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю і за законом має право на надання правової допомоги, як це передбачено статтею 270 КУпАП, суду не надано.

Крім того, відповідно даних з Єдиного реєстру адвокатів України «людина Юрій Іванович» адвокатом не значиться.

Враховуючи викладене, а також пояснення «людини Юрія Івановича», який в судовому засіданні пояснив, що він не є адвокатом та відсутність на день розгляду даного клопотання спеціального закону, який надавав би право іншим фахівцям у галузі права повноваження на здійснення захисту в справах про адміністративне правопорушення, зокрема на підставі довіреності, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про залучення у якості адвоката «людини Юрія Івановича» є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки до клопотання не додано доказів, які б підтверджували його повноваження на участь у справі про адміністративне правопорушення в розумінні ст.ст. 270, 271 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 221, 268, 270, 271 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 , який просить суд називати його «мужчиною на ім`я ОСОБА_2 » , про залучення у якості його адвоката «людини Юрія Івановича» -відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов