справа № 642/3012/24
провадження №3/642/1084/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , тимчасово непрацюючої, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.05.2024 серії ВАБ №987246, громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.05.2024 о 13год.10 хв. Знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме - ображала нецензурною лайкою, чим завдала їй психологічних страждань, унаслідок чого могло бути завдано шкоди психологічному та психічному здоров`ю ОСОБА_2 ..

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив фізичне насильство, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, пояснила, що 20.05.2024 вона зателефонувала своїй доньці ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_3 разом з батьком, і домовилася що забере свої речі, після того як донька не відповіла на телефонний дзвінок. У зв`язку з цим ОСОБА_1 вирішила їхати за речами, по дорозі назустріч зустріла доньку за адресою АДРЕСА_2 , донька почала нервувати та йти, після чого матір взяла її за сумку і попросила піти з нею відкрити двері аби та забрала свої речі, золото та документи, так як дитина запізнювалася, вона кинула ключі і побігла на маршрутку. ОСОБА_1 забравши ключі, зайшла в будинок і почала збирати речі, в цей час її колишній цивільний чоловік почав вибивати двері, кидатися на неї, ображати, погрожувати та не віддавати її речі.

У судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_2 зазначив, що зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_1 має спільну доньку ОСОБА_2 .. Донька проживає разом з батьком, ОСОБА_3 проживає окремо, з дитиною не спілкується. 20.05.2024 знаходячись на роботі йому зателефонувала донька, повідомила, що коли вона ішла на тренування, по дорозі її зустріла ОСОБА_1 та в ході спілкування відібрала в неї ключі від домоволодіння, де батько з донькою проживають при цьому лаяла та виражалась в бік дитини нецензурною лайкою та образливими словами. Після чого донька віддала ключі та поїхала на заняття.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку ОСОБА_1 , законного представника потерпілої ОСОБА_4 судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ч. 1ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений. Частина 2 даної статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Не дивлячись на невизнання своєї вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні знаходить своє підтвердження сукупністю доказів, а саме:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №987246 від 20 травня 2024 року, який складений уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 254,256 КУпАП;

- письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями показами законного представника потерпілої ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , яка вказує, що останнім часом погано спілкується з матір`ю, яка в свою чергу зловживає спиртними напоями та веде поганий спосіб життя. 20.05.2024 по дорозі на тренування її зустріла матір, яка перед цим телефонувала доньці аби дізнатися де та перебуває. Під час зустрічі ОСОБА_1 почала грубо розмовляти з донькою, вживала слова нецензурної лайки в її бік, обзивала образливими словами, після чого схопила сумку з рук та силою намагалася її відібрати, після цього забрала ключі від будинку. ОСОБА_2 поїхала по справах, а ОСОБА_1 пішла. Про цей інцидент донька повідомила батька. ОСОБА_2 зазначила, що раніше матір також дозволяла себе так вести;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складеною 20.05.2024 стосовно ОСОБА_1 , згідно з якою, поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки, як низький.

- відеозаписом ;

- рапортом, відповідно до якого під час несення служби 20.05.2024 було отримано виклик про домашнє насильство за адресою АДРЕСА_3 , виїздом на місце події було встановлено, що гр. ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність), що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ст. 3 Закону України «Про запобіганнята протидіюдомашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, яким суддя надав належну правову оцінку.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173-2 КУпАП, тобто домашнє насильство, умисне вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП.

Ураховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винної, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1ст. 173-2 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останньої та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП суд вирішує питання про стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору у розмірі, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.23,33, ч. 1 ст. 173-2,251,283-284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень (отримувач коштів ГУК Харків обл/МТГХарків/21081100, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0020649, код 21081100, ).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок) (отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Холодног/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), р/р UA0020656, код 22030101, ).

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови ні пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу: за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу

Виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів покласти на Управління патрульної поліції у м. Харкові.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя А.М. Гримайло