Справа № 594/459/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г. І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жительку АДРЕСА_1 , не працюючу,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20 березня 2024 року серія ВАД №038321, ОСОБА_1 20 березня 2024 року о 17.30 год. ОСОБА_1 за місцем проживання у АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків, а саме порушила вимоги ст.150 СК України, п.2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», утримувала своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в неналежних умовах для проживання: у кімнатах брудно та не прибрано, брудна підлога та постільна білизна, на стінах цвіль та павутиння, в будинку холодно, на кухні брудно, немає запасу продуктів харчування, важке повітря, відсутні умови для особистої гігієни.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилася, про час і місце судового розгляду була належним чином повідомлена, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило, що у відповідності до вимог ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи у її відсутності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Згідно долучених до протоколу свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серія НОМЕР_1 ); ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво серія НОМЕР_2 ).

До протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення додано акт обстеження умов проживання №9 від 20 березня 2024 року та довідку-характеристику, видану Більче-Золотецькою сільською радою 20 березня 2024 року №225/02-06.

Частиною 1 ст.184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей .

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

Однак, актом обстеження умов проживання №9 від 20 березня 2024 року та довідкою-характеристикою, виданою Більче-Золотецькою сільською радою 20 березня 2024 року №225/02-06, не підтверджено вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а саме ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дітей. Зокрема в акті обстеження умов проживання №9 від 20 березня 2024 року зазначено, що умови проживання незадовільні. Всі члени сім`ї проживають в одній кімнаті. В кімнаті не провітрено, меблі частково поламані. Є великий борг за споживання газу. Біля будинку є земельна ділянка, яку сім`я не використовує. Будинок, як зовні так і зсередини, потребує капітального і косметичного ремонту, відсутні побутові зручності. Немає запасу продуктів харчування. Діти забезпечені письмовим столом, одягом та взуттям, проте не всі мають окреме спальне місце, засоби особистої гігієни.

Згідно довідки-характеристики, виданої Більче-Золотецькою сільською радою 20 березня 2024 року №225/02-06 ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 з синами Арсеном та ОСОБА_3 . На даний час займається сама займається вихованням дітей. З чоловіком не проживає. За час проживання зарекомендувала себе, як особа, яка потребує підказки, поведінка задовільна. В сім`ї виховує молодшого сина, який потребує великої уваги і допомоги, так як хворіє. ОСОБА_1 стоїть на обліку кризових сімей, яка виховує дитину-інваліда. Члени виконавчого комітету неодноразово відвідують її сім`ю. За даними, що є в сільській раді, на обліку в органах внутрішніх справ не перебуває.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу не додано.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не може бути доказом її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

У своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Отже, суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Однак, обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суперечать викладеному в долученому до протоколу та дослідженому під час розгляду справи акті обстеження умов проживання, на підставі якого складено протокол, та не підтверджені жодними іншими доказами.

Таким чином, протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього доказами, не підтверджено вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 252, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя