Справа № 196/788/24
№ провадження 3/196/425/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2024 смт Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Костюков Д.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 187 ч.2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №176496 від 11 червня 2024 року, 13 травня 2024 року близько 00.27 год., гр. ОСОБА_2 порушив правила адміністративного нагляду, а саме був відсутній за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , чим порушив п.1 встановлених відносно нього обмежень ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 02.01.2024 у справі №210/3/24. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.2 ст.187 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що у вказаний в протоколі день уночі він знаходився вдома та відпочивав. Працівники поліції у той день його не перевіряли.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Диспозиція ч. 2 ст. 187 КУпАП передбачає, що особа підлягає адміністративній відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду, вчинене повторно протягом року, особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: неявку за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); нереєстрація в органі Національної поліції,

Адміністративний нагляд - це система тимчасових, примусових, профілактичних заходів спостереження і контролю, що встановлюються: а) на підставі Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі»; б) ухвалою суду; в) щодо окремих осіб, звільнених із місць позбавлення волі; г) з метою запобігання вчиненню злочинів і здійснення виховного впливу.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується дією або бездіяльністю, вчиненою повторно протягом року і яка полягає в одній із форм поведінки особи, визначених ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення є час його вчинення - протягом строку дії адміністративного нагляду, тривалість якого встановлюється судом на підставі ст.6 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі». Межі цього нагляду становлять від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості.

Нормами ст.278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, у тому числі суд першої інстанції, покладений обов`язок на стадії підготовки справи для розгляду перевірити питання, перелічені у цьому законі. Одне з таких питань - це питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №176496 від 11.06.2024; рапорт ст.інспектора-чергового ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.05.2024; рапорт інспектора СРПП ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Денисенка А.І.; рапорт ПОГ СВГ ВП Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Олійник В.М.; копія постанови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 29.04.2024 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В порушення вищевказаних вимог закону у протоколі не зазначено та до протоколу не додано жодного доказу на підтвердження факту скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

Будь-які свідки вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, працівниками поліції не встановлені.

Крім того, відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За приписами пунктів 4 та 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, вказані докази суду не надані, акти чи будь-які інші документи перевірки факту відсутності за місцем проживання піднаглядного поліцейським не складались.

До рапортів працівників поліції суддя відноситься критично, оскільки інформація викладена в них не підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд зауважує, що рапорт працівника поліції не є однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, що відображено у правовій позиції Верховного Суду (постанова від 20.05.2020 року у справі №524/5741/16-а).

Водночас, лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути підтверджені іншими належними та допустимими доказами, які б доводили вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. Пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення вносяться до протоколу і засвідчуються підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Пояснення та зауваження можуть додаватися до протоколу окремо про що у протоколі робиться запис. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Про ознайомлення із протоколом особа, щодо якої він складений, ставить у протоколі свій підпис. У разі відмови поставити підпис про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом виконавця. Протокол складається у двох примірниках, що підписуються виконавцем, який склав протокол, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками і понятими, якщо такі є. У разі відмови особи, щодо якої складається протокол, від підписання протоколу виконавець робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків у разі їх наявності. Особа, щодо якої складається протокол, має право письмово викласти підстави своєї відмови від підписання протоколу, які додаються до протоколу окремо, про що робиться запис у протоколі. Відмова від підписання протоколу не є підставою для припинення провадження у справі. Один примірник протоколу під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі складання протоколу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується для складання та підписання протоколу. У виклику зазначаються дата, час та місце складання протоколу. Виклик вважається належним чином врученим, якщо надісланий за адресою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто. У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у виклику час виконавець складає відповідний акт, який додається до протоколу.

Однак, всупереч указаним нормам Закону, протокол про адміністративне правопорушення складено посадовою особою майже через місяць після виявлення правопорушення, не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відсутні пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення, що повинні бути внесені до протоколу і засвідчуватися підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відсутній підпис особи у графі відмова від проставлення підпису та не зроблено відповідного запису у протоколі, який засвідчується підписом особи, яка складає протокол. Також у протоколі відсутні відомості про свідків/понятих, у присутності яких було складено протокол, або які засвідчили факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підпису протоколу та надання пояснень щодо обставин вчинення адмінправопорушення. Відсутні докази, що підтверджують факт відмови соби, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адмінправопорушення.

Відповідно до приписів ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно ж до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність у судовому засіданні вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.187 ч.2, 221, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 187 ч.2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков