ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/283/24
Номер провадження 3/292/207/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року с-ще Пулини

Суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області Лотуга В.Ф., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт.Нова Борова Володарсько-Волинського району Житомирської області,

громадянина України, проживаючого по

АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 26.02.2024 о 10 год. 56 хв., по вул.Центральна в с.Івановичі, водій керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати, а саме - позбавлений права керування транспортними засобами від 22.02.2023 Володарсько-Волинським судом.

У судове засідання, призначене на 02.04.2024, ОСОБА_1 не з"явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином (через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України).

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.245 КУпАП України.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно ч.2-4 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності складу адміністративного правопорушення, який включає в себе встановлення вини особи, що підтверджується належними та допустимими доказами.

З протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 не інкриміновано кваліфікуючу ознаку, а саме - повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Однак, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 долучено копію постанови від 26.02.2024 та довідку з інформаційно-комунікаційної системи "ІПНП України". Відео з реєстратора поліцейського, яке зазначено в протоколі як додаток, в матеріалах справи відсутнє.

У порушення ст. 251 КУпАП доказів про те, що ОСОБА_1 дійсно 26.02.2024 о 10 год. 56 хв. керував транспортним засобом до матеріалів не долучено.

Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 №1395, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Доданий до протоколу документ "Адмінпрактика", не є належним доказом, який би підтверджував інформацію про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення повторно протягом року. Зазначені у документі дані свідчать про притягнення ОСОБА_1 10.11.2023 судом до відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, а не за частинами 2-4 ст.126 КУпАП, притягнення за якими і утворює повторність вчиненого правопорушення, передбаченого частини п`ятої даної статті.

Отже, до протоколу не долучено доказів, які вказують, що саме ОСОБА_1 , керував автомобілем та станом на 26.02.2024 повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч.2-4 ст. 126 КУпАП, не додано і посилання на такі докази в протоколі відсутні, а надані документи таких даних не підтверджують.

Крім того, із протоколу не вбачається чи роз`яснювались ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки підпис останнього з даного приводу у протоколі відсутній, а відповідні докази про це не надані, що є порушенням права особи на захист і як наслідок недопустимості складеного протоколу, як доказу.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять "обвинувачення за адміністративним проступком" та "обвинувачення, які мають ознаки злочину", залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі "Лутц проти Німеччини", "Отцюрк проти Німеччини», "Девеєр проти Бельгії", "Адольф проти Австрії" та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

У той же час, у справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Дослідивши надані матеріали справи, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП повторно протягом року і така кваліфікуюча ознака в протоколі не інкриміновано, приходжу до висновку про відсутність події і складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст.251, 283 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. Ф. Лотуга