10.06.2024 227/883/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Притуляк С.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 1 Покровського РУП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №367878 від 11.03.2024 року, 11.03.2024 року о 12:25 годині гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 здійснювала торгівлю горілкою за ціною 70 грн. за 0,5л, тобто здійснювала торгівлю з рук.

Дії гр. ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 3 ст. 156 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, а саме торгівлею горілки та просила закрити провадження за відсутністю складу. Пояснила суду, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у неї є сусід ОСОБА_2 , який має квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , тобто, поруч, на даний час він проживає в місті Київ, тому залишив їй ключі від своєї квартири з метою проведення оглядів для оренди. 11.03.2024 року до неї звернувся гр. ОСОБА_3 для перегляду квартири, коли вони увійшли до квартири вона бачила, що там стоїть алкоголь. Після вони вийшли з квартири та одразу підійшли до неї працівники поліції, стали стверджувати, що вона порушує закон та здійснює торгівлю алкоголю, вони зайшли до квартири та почали виносити з неї алкоголь, який належить гр. ОСОБА_2 . Крім того, також зазначила, що на момент складання адміністративного протоколу відносно неї гр. ОСОБА_3 був відсутній на місці події, а тому вона ставить під сумнів його письмові пояснення, які маються в матеріалах справи. Щодо своїх письмових пояснень від 11.03.2024 року ОСОБА_1 пояснила, що вона їх власноруч не писала, лише за вказівкою працівників поліції підписала, не маючи можливості їх прочитати.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що він тривалий час проживає в місті Київ та має квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яку у зв`язку з погіршення матеріального становища вирішив здавати в оренду. Його знайома гр. ОСОБА_1 є сусідкою поряд, якій він залишив ключі від своєї квартири та попросив проводити перегляди для орендарів. Зазначив, що періодично він приїжджає до м. Білозерське до друзів на рибалку, тому зберігав в квартирі певну кількість алкоголю для власного вживання, без мети його реалізації.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , взявши до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз.2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суть адміністративного правопорушення має бути викладена з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст. 156 КУпАП.

Диспозицією ч. 3 ст. 156 КУпПА передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №367878 від 11.03.2024 року, в графі склад адміністративного правопорушення зазначено «11.03.2024 року 0 12:25 годині гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 здійснювала торгівлю горілкою за ціною 70 грн. за 0,5л, тобто здійснювала торгівлю з рук».

Однак, працівниками поліції у протоколі не було зазначено відомостей про особу, якій було реалізовано вказаний алкоголь, не зафіксовано факту продажу та отримання грошей.

Також в матеріалах справи відсутні відомості щодо долі грошових коштів вилучених внаслідок реалізації та їх місцезнаходження, оскільки санкція статті передбачає як конфіскацію предметів торгівлі, так і виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Норма ч. 3 ст. 156 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила поведінки та приписів якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду, в графі склад адміністративного правопорушення взагалі не зазначено який закон або нормативно-правовий акт було порушено ОСОБА_1 , що робить обвинувачення не конкретним, а отже не розкриває об`єктивної сторони правопорушення.

Працівниками поліції гр. ОСОБА_1 інкримінується здійснення торгівлі з рук, однак, як вбачається з матеріалів справи, місцем вчинення правопорушення визначено квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Торгівлею з рук (стихійною торгівлею) є торгівля фізичними особами без відповідних дозвільних документів про якість та безпеку товарів, що реалізуються ними у невстановлених місцях (на вулицях, у дворах, на тротуарах, у скверах, парках, під`їздах) з рук, із землі, без відповідного дозволу на розміщення об`єкта торгівлі.

Отже, здійснення торгівлі алкогольними напоями в приміщенні квартири на території Донецької області має кваліфікуватися іншим чином.

Суд критично відноситься до долучених до протоколу письмових пояснень ОСОБА_1 від 11.03.2024 року, як до доказу на підтвердження її винуватості, оскільки в силу принципу презумпції невинуватості, що полягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Крім того, до протоколу долучені письмові пояснення ОСОБА_3 від 11.03.2024 року, з яких вбачається, що він 11.03.2024 року в 12:20 год. прийшов за адресою: АДРЕСА_2 , де придбав у жінки на ім`я Настя спиртні напої, а саме горілку «Петриківська» об`ємом 0,5 за 70 грн. та одну пляшку пива «Повна діжка» об`ємом 1л за 50 грн. Коли він вийшов з під`їзду його зупинили працівники поліції з метою надання пояснень, яким він відав придбані алкогольні напої.

З вказаних письмових пояснень не вбачається, що ОСОБА_3 попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих пояснень відповідно до ст. 384 КК України, що в тому числі викликає сумнів в достовірності цих свідчень.

Крім того, в протоколі взагалі не зазначено про продаж гр. ОСОБА_1 пива «Повна діжка» об`ємом 1л за 50 грн., що є істотною розбіжністю між поясненнями вказаної особи та фабулою протоколу.

З огляду на наведене, суд критично ставиться до вказаних письмових пояснень ОСОБА_3 , як доказу факту продажу ОСОБА_1 алкоголю.

В матеріалах справи відсутні докази згоди гр. ОСОБА_1 та власника квартири ОСОБА_2 на добровільний дозвіл працівникам поліції огляду приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , без ухвали слідчого судді, не долучено доказів того, що вхід до вищезазначеного приміщення здійснювався у невідкладному випадку, що є порушенням вимог ст. 30 Конституції України, ст. ст. 13, 233 КПК України.

Приписами ст. 30 Конституції України та ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Як виняток, ст.30 Конституції України, ст. 233 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Суддя вважає, що фактично працівниками поліції, без законних на те підстав, за відсутності вмотивованого рішення суду чи письмової добровільної згоди його власника, було проведено незаконне проникнення до приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , тобто докази здобуті з порушенням.

Суд звертає увагу, що зберігання будь-яких товарів в квартирі, яка належить на праві приватної власності, не заборонено законом, а факту торгівлі гр. ОСОБА_1 працівниками поліції не доведено.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Тобто жодних належних доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у продажу заборонених товарів суду не надано.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

З встановлених обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.156 КУпАП, не доведена та не аргументована, докази вини останньої не є переконливими, обставини, зазначені в протоколі, є суперечливими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.156 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

У відповідності до положень ч.1 ст. 265, ст. 283 КУпАП, вилучені речі мають бути повернуті власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.293 ч. 1 п. 3, ч. 1 ст. 247, 265 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 156 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучене майно відповідно до протоколу огляду та вилучення від 11.03.2024 року та квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №1643, а саме: пиво «Зіберт» 16 пляшок по 1,5л, пиво «Уманське» 12 пляшок по 1л, с/н «Шейк» 57 пляшок по 0,5л, с/н «Рево» 44 банки по 0,5л, пиво «Туборг» 48 пляшок по 0,5л, с/н «Кингбридж» 40 банок по 0,5л, пиво «Повна діжка» 23 банки по 0,9л, с/н «Фраголино» 26 пляшок по 0,33л, пиво «Янтар» 19 банок по 0,5л, «Глінтвейн» 4 бутинки по 1л, вино «Міцне» 5 пакетів по 1л, пиво «Гараж» 8 пляшок по 0,9л, пиво «Біле» 14 пляшок по 0,5л, пиво «Дарк» 8 пляшок по 0,5л, горілка на розлив 3 л, горілка «Гріндей» 14 пляшок по 0,5л, коньяк «Український» 6 пляшок по 0,5л, шампанське «Артемівське» 3 пляшки по 0,7л - повернути ОСОБА_1 .

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя С.А. Притуляк