Справа № 308/824/22
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
25.01.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Старцева Є. Г., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Старцев Є. Г.
в с т а н о в и в :
Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2022 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн на користь держави.
Відповідно до постанови, 13.01.2022, о 02 год 00 хв, у м. Ужгород, пров. Навої, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Yaris» д.н.з. НОМЕР_1 , з очевидними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під час безперервної відеофіксації на бодікамеру, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Старцев Є.Г., вказує на те, що постанова суду є необґрунтованою та незаконною, - просить її скасувати. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом у справі, оскільки не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений всупереч п. 11 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція). Так, протокол оформлений на бланку, на якому міститься лише вказівка на статті 55, 56, 59 Конституції України, однак ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, додаткових пам`яток чи розписок про ознайомлення ОСОБА_1 з правами, передбаченими вищевказаними нормами, матеріали справи не містять. Апелянт також вважає, що фабула протоколу не відповідає правовій кваліфікації правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, місцевим судом залишено поза увагою те, що ОСОБА_1 має низку тяжких захворювань, які впливають на координацію рухів та інші важливі функції організму, зокрема на рогівку ока (реакцію зіниць), тому симптоми захворювання були розцінені поліцейськими як можливі ознаки наркотичного сп`яніння. Адвокат Старцев Є. Г. стверджує, що поліцейські упереджено, з перевищенням своїх службових повноважень, здійснюючи тиск на ОСОБА_1 та порушуючи його конституційні права, провели обшук автомобіля та безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення. Адвокат Старцев Є.Г. зазначає, що зупинення автомобіля, яким керував ОСОБА_1 працівниками поліції має систематичний характер, однак, суд першої інстанції це не врахував. Апелянт звертає увагу і на наявність інших недоліків, зокрема: матеріали справи не містять жодних направлень на проходження освідування, у рапорті поліцейського зафіксовані події, які взагалі не мають стосунку до ОСОБА_1 , оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відбулося за відсутності двох свідків. Оскаржувану постанову просить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого, з огляду на приписи ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і захисник, адвокат Старцев Є. Г., який брав участь у розгляді справи не заперечував щодо її розгляду без участі ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Старцева Є. Г., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
При оцінці доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.
Частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а відповідно до ст. 280 цього ж Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст. 252 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Апеляційний суд, дослідивши зібрані у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги вважає, що при розгляді справи щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Так, апеляційним судом встановлено, що, посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції як на докази винуватості ОСОБА_1 , суд першої інстанції не дав їм відповідного аналізу, не зазначив, які відомості містяться у цих доказах, що підтверджують вину ОСОБА_1 .
Також суд першої інстанції не дав жодної оцінки наданим стороною захисту копіям матеріалів (медичній документації) щодо наявності у гр. ОСОБА_1 захворювань.
Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що в такій наведені будь-які докази у підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
При цьому, суд першої інстанції, посилаючись на постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, не з`ясував чи така набрала законної сили, чи не є скасованою, не дав їй відповідного аналізу, не зазначив, які відомості містяться у цій постанові, які факти та обставини підтверджує цей доказ.
Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що наявний у матеріалах справи рапорт від 12.01.2022 стосується гр. ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 і, тому вказаний доказ не визнається належним доказом, що підтверджує вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вищенаведені факти свідчать про необґрунтованість і невмотивованість оскаржуваної постанови.
Разом із тим, зі змісту протоколу вбачається, що зазначений у протоколі час керування ОСОБА_1 транспортним засобом 13.01.2022 о 02:00 не підтверджується відеозаписом із боді камер поліцейських, з якого убачається о 02:00 13.01.2022 працівники поліції спілкувалися з ОСОБА_1 , який перебував у транспортному засобі, що знаходився в нерухомому стані.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до нього додаються такі матеріали: постанова, відео з боді камери. Про те, що до протоколу додаються будь-які інші матеріали, у тому числі такі, які наявні в справі, і на які послався суд першої інстанції у підтвердження вини ОСОБА_1 , у протоколі не вказано.
Разом із тим, з відеозапису вбачається, що на місці зупинки поліцейськими проводився особистий огляд і огляд речей ОСОБА_1 та ретельний огляд транспортного засобу, проте, у порушення вимог пункту 12 розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, поліцейські не склали протокол огляду і не зазначили у протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП про проведення особистого огляду та огляду речей ОСОБА_1 , а також огляду транспортного засобу.
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави стверджувати, що складений щодо ОСОБА_1 протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Вищевикладені обставини свідчать про те, що поліцейськими не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Вищенаведене у своїй сукупності, на переконання суду апеляційної інстанції свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а додані до нього матеріали не є достатніми для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Приймаючи судове рішення апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що з огляду на приписи ч. 1 ст. 130 КУпАП, та ст. 256 цього ж Кодексу у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене цією нормою матеріального права обов`язково має бути зазначено, що особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у тому числі при відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому при відмові особи, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на цей стан необхідно також зазначати ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Наведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що, на переконання апеляційного суду, свідчить про те, що, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції у порушення вимог передбачених ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП не з`ясував усі обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд не уповноважений за власною ініціативою збирати докази, на підтвердження обставин, викладених у протоколі.
Відповідно до наведених норм права та позиції ЄСПЛ, викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, в якій зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.
Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.
За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених у протоколі обставин, а тому всі сумніви і припущення стосовно наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення повинні тлумачитись на його користь.
Частина перша ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Аналізуючи досліджені під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України та про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, не підтверджуються зібраними у справі доказами, що у свою чергу, з огляду на вищенаведені норми та обставини, свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення за вказаних у протоколі обставин.
Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, можливості збирання додаткових доказів у підтвердження факту скоєння правопорушення вичерпані, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Приймаючи рішення про закриття провадження у справі апеляційний суд також зазначає, що відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, їх огляд та огляд транспортних засобів, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів (посвідчення водія та інших), покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що саме на відповідних посадових осіб органів Національної поліції покладено доведення винуватості особи у вчиненні того чи іншого правопорушення на транспорті з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів.
Приймаючи рішення апеляційний суд також бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Старцев Є. Г. в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1ч. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Іван СТАН