Справа № 555/1178/23
Номер провадження 3/555/11/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року

Суддя Березнівського районного суду Рівненської області Мельничук Н. В. , розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №4 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -.

Права, передбачені ст. 653 Конституції України, ст. 268 КпАП України роз"яснені

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 251949 від 06.06.2023 року, о 01 год. 03 хв. 06.06.2023 на в/д Т1811 Клесів-Михалин-Березне керував транспортним засобом «OPEL» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками а/с: запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на визначення стану а/с на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager № 6810 та проведення такого огляду у мед. закладі відмовився,чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що визначення ознак алкогольного сп"яніння у нього є недостоваірними , оскільки наявність запаху алкоголю з порожнини рота , тремтіння пальців рук у нього ніхто не встановлював, його поведінка була спокійною, він категорично заперечував наявність у нього ознак алкогольного сп"яніння. Крім того , протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено за відсутності свідків , без застосування технічних засобів відеозапису, для ознайомлення йому протокол не був наданий. Крім того зазначив, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, а також транспортний засіб не був переданий іншій особі, у нього не відібрано письмове зобов"язання не керувати транспортним засобом. Просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України.

В судове засідання інспектори СРПП ВП № 4 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Кальчук П.В., ОСОБА_2 не з"явились - повідомлені належним чином.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

За змістом ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із зазначенням усіх її складових, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчиненні процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. При розгляді справи службові особи, що здійснюють розгляд, повинні керуватися виключно даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які вказують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України , водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Такий порядок визначений ст. 266 КУпАП та постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі Порядок № 1103).

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, пункту 3 Порядку № 1103 та п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), даний огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Поліцейськими порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Так, відповідальність особи за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння настає в тому випадку, коли у поліцейського є достатні дані про наявність у особи визначених Інструкцією № 1452/735 ознак стану алкогольного сп`яніння, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що ця особа перебуває у стані сп`яніння, і коли така особа після пред`явлення вимоги поліцейським відмовилася пройти огляд на місці або відмовилася пройти огляд в медичному закладі.

Протокол про адміністративне правопорушення в частині визначених в ньому таких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , як «запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці», є недостовірними. Як видно із долученого до справи відеозапису події, наявність запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 , тремтіння пальців його рук, ніхто не встановлював; поведінка ОСОБА_1 була цілком спокійною та адекватною, а наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння останній категорично заперечував.

Згідно ч. 1 ст. 260 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння є одним із заходів забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення. Зважаючи на відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, що передбачені п. 3 Інструкції № 1452/735, застосування відносно нього поліцейським заходу забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення у виді огляду на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставним та незаконним.

Крім того, згідно Порядку № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (пункт 4). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).

Таким чином, норми Порядку № 1103 передбачають застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису не лише під час огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а й під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічна норма передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395 (далі Інструкція № 1395), зокрема п. 6 розділу X «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З долученого до матеріалів справи відеозапису встановлено, що протокол було складено за відсутності свідків, без застосування технічних засобів відеозапису, для ознайомлення ОСОБА_1 протокол наданий не був.

Крім того, згідно статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього ж Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026, затверджено «Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».

Вказані нормативні акти регламентують порядок зберігання, отримання та використання відеозаписів зроблених працівниками патрульної поліції як превентивних заходів.

На який саме прилад здійснено відеозапис встановити неможливо, оскільки відеозапис промаркований «00». В протоколі про адміністративне правопорушення зазначається «велася відеофіксація» без зазначення приладу та його серійного номера.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП передбачено обов`язок органу (посадової особи), яка виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення, щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 17 липня 2019 у справі № 295/3099/17 та від 13 лютого 2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок поліцейського щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З аналізу діючого законодавства слід зробити висновок, що при здійсненні фото-відеофіксації події у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити інформацію про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, оскільки при розгляді такого протоколу та в разі винесення судом постанови по справі про адміністративне правопорушення, при відсутності в постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Однак, всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме, акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Згідно ч. 7 ст. 266 КУпАП у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Матеріали справи не містять жодних відомостей про те, кому було передано право керування транспортним засобом, відсутнє письмове зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом. Ні фактично, ні юридично ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД № 251949 від 06.06.2023 зазначено , що ОСОБА_1 керував тз з явними ознаками а/с , від проходження медичного огляду на визначення стану а/с відмовився, тобто поліцейським застосовано незрозумілі символи, а саме: а/с, тз, що є недопустимим при складанні протоколу про адміністративні правопорушення.

Крім того, в акті огляду на стан алкогольного сп"яніння від 06.06.2023 року/ а.с. 2/ зазначено, що огляд водія ОСОБА_1 , не проводився, Від підпису відмовився , тобто не зазначено, що водій ОСОБА_1 саме відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Як вбачається з направлення на огляд водія транспортного засобу в Березнівську ЦМЛ з метою виявлення стану сп"яніння від 06.06.2023 року / а.с.3/, поліцейським зазначено, що водій не направлявся , огляд не проводився , тобто на даному направленні відсутній жодний запис про те , що водій ОСОБА_1 саме відмовився від проходження медичного огляду на стан сп"яніння у медичному закладі, а саме в Березнівській ЦМЛ .

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, наявні у справі докази не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 268, 271 КУпАП,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів через Березнівський районний суд Рівненської області .

Суддя Березнівського

районного суду: Мельничук Н. В.