Справа № 156/1118/23 Провадження №33/802/221/24 Головуючий у 1 інстанції:Федечко М. О.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Назарук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника Назарук Юлії Володимирівни в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 09 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 09.01.2024 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 06.09.2023 року, о 01:55 годині по вулиці 40-річчя Перемоги в селі Грибовиця, керувала автомобілем марки «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці) та відмовилася в установленому законом порядку від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.5 ПДР України та відповідно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.40-43).

Не погоджуючись із постановою судді захисник Веремчук Ю.Л. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, вважає постанову незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Зазначає про те, що докази, які містяться у справі не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки зібрані у спосіб не передбачений законом. Окрім того, вказує про те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів про керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає про те, що 11.01.2024 року представником апелянта було отримано копію постанови по справі на електронну пошту. 22.01.2024 року адвокатом Назарук Ю.В. за допомогою послуг Укрпошти рекомендованим листом було скеровано апеляційну скаргу до Іваничівського районного суду Волинської області (саме до цього суду поштою надійшла скарга 26.01.2024 року). Всупереч цьому, Волинський апеляційний суд дійшов хибної думки щодо пропущеного строку для подачі апеляційної скарги, взявши за основу вхідний штамп суду першої інстанції, а не копію конверту - та повернув апеляційну скаргу апелянту з мотивів пропущеного строку на апеляційне оскарження. Дану ухвалу про повернення апеляційної скарги з матеріалами нею було отримано ввечері 22.02.2024 року, з урахуванням вихідних днів просить суд визнати пропущений строк на апеляційне оскарження, як такий який попущений з поважних причин та поновити його (а.с.71-74).

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи (а.с.85) не з`явилася, клопотань про перенесення розгляду справи не подала. Захисник ОСОБА_1 Назарук Ю.В., не заперечувала щодо слухання справи у відсутності її довірительки. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 Назарук Ю.В., яка підтримала останню з мотивів, викладених в ній, та просила її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.

Згідно ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з постанови Іваничівського районного суду Волинської області від 09.01.2024 року то вона була винесена у присутності захисника ОСОБА_1 адвоката Назарук Ю.В. Сама ж ОСОБА_1 була присутня у попередньому судовому засіданні, де надавала свої пояснення з приводу правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи захисником була подана апеляційна скарга на вищевказану постанову (а.с.51-58). Постановою Волинського апеляційного суду від 14.02.2024 року відмовлено захиснику ОСОБА_1 адвокату Назарук Ю.В. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Іваничівського районного суду Волинської області від 09.01.2024 року (а.с.66-67).

Захисник ОСОБА_1 адвокат Назарук Ю.В., як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що 11.01.2024 року нею було отримано на електронну пошту копію постанови від 09.01.2024 року. 22.01.2024 року адвокатом Назарук Ю.В. за допомогою послуг Укрпошти рекомендованим листом було скеровано апеляційну скаргу до Іваничівського районного суду Волинської області (саме до цього суду поштою надійшла апеляційна скарга 26.01.2024 року).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду скаржником пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, її вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 003060 від 06.09.2023 року (а.с.3);

- рапортом № 6391 від 06.09.2023 року (а.с.5),

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 (а.с.6);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_1 (а.с.7);

-рапортом поліцейського СРПП ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Сачука Д. від 06.09.2023 року (а.с.8).

-відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції та відеореєстратора з авто працівників поліції (а.с.20).

Згідно характеристики, складеної інспектором сектору адміністративної практики Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Федорук В. вбачається, що за час проживання на адміністративній ділянці обслуговування згідно бази ІКС ІПНП громадянка ОСОБА_1 зарекомендувала себе посередньо, до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася, на профілактичному обліку не перебуває, скарги на поведінку ОСОБА_1 до ВП № 1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від громадян не надходили (а.с.9).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Щодо доводів апелянта в апеляційній скарзі про недопустимість наявних у справі доказів, то цим доводам місцевий суд дав вірну правову оцінку. Окрім того у постанові суду вірно зазначено, що об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду немає, ОСОБА_1 та її захисником жоден із вказаних вище доказів в ході розгляду справи спростований не був.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Назарук Юлії Володимирівни в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суддіІваничівського районного суду Волинської області від 09 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргузахисника Назарук Юлії Володимирівни в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 09 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.