Справа № 462/796/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу серії ААД № 635369 від 18.01.2024 року, ОСОБА_1 , 18.01.2024 року о 20 год. 43 хв. на вул. Щирецька, 36 у м. Львові, керував транспортним засобом «Skoda Scala» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, розширені зіниці, що не реагують на світло). Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, а також вчинив дії по ухиленню від проходження, а саме відмовився надати біологічне середовище сечу, що підтверджується висновком № 000167 КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенцій та терапії узалежнень», чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, зазначивши, що жодних наркотичних засобів не вживав. Пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки погодився їхати у медичний заклад для того, щоб пройти даний огляд, він пройшов усі тести у медичному закладі, однак фізично не зміг здати сечу на аналіз, хоча виконував для цього всі вказівки, які йому надавались, вживав велику кількість води в присутності працівників поліції, здійснював фізичні вправи. Крім цього зазначає, що пропонував взяти у нього кров на аналіз, одна працівник медичного закладу відмовилась це робити.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Фігурський В. М. у судовому засіданні зазначив, що, як вбачається із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, вони підійшли до припаркованого автомобіля, ОСОБА_1 в цей момент не здійснював рух на даному автомобілі. Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 беззаперечно погодився проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, не відмовлявся від такого огляду, а навпаки йому було відмовлено в належному проходженні такого та здачі необхідного біологічного матеріалу. В медичному закладі ОСОБА_1 поміряли артеріальний тиск, пульс, провели тест на чутливість зіниць на світло, він пройшов тест на координацію рухів, показував вени на руках і в паху, рахував та складав в порядковості числа та за результатами даних «тестів» у нього не виявлено жодних ознак наркотичного сп`яніння. Лікарі давали вказівки ОСОБА_1 пити більше води, ходити та присідати, останній все беззаперечно виконував, випив більше п`ятнадцяти склянок води, проте не зміг з фізіологічних причин здати сечу на аналіз, про це він неодноразово зазначає працівникам поліції та лікарям, даний факт зафіксовано також на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції. Також ОСОБА_1 заперечує на відеозаписі факт відмови, просить взяти у нього кров на аналіз, однак отримає відмову від лікаря.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали справи та відео з нагрудних камер працівників поліції, суд приходить до наступного висновку.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 12, 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Згідно з пунктами 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як видно з відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, на вимогу пройти огляд в медичному закладі з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 неодноразово погоджувався, дотримувався усіх рекомендацій лікаря, пройшов тести на інші ознаки наркотичного сп`яніння, пропонував відібрати у нього зразки крові, оскільки через об`єктивні фізіологічні причини не міг здати сечу. Окрім цього, пройшло понад дві години з моменту встановлення підстав для здійснення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Як вбачається із витребуваних матеріалів із КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Фігурського В. М., а саме акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000201 від 22.01.2024 року та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які складені через чотири дні після події, зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 635369 від 18.01.2024 року, ОСОБА_1 в стані сп`яніння не перебуває.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. russia» та «Karelin v. russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні об`єктивні дані, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному заклад. А надані суду докази не спростовують доводів сторони захисту.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки, за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Інших доказів, працівниками поліції, для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої у ст. 62 Конституції України - презумпції невинності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

У досліджених обставинах справи за наявними доказами суд не знайшов підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказана обставина у судовому засіданні встановлена, у тому числі із дослідженого диску із відеофіксацією події.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

А згідно вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З огляду на відсутність належних доказів, які б свідчили про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, вважаю, що наданими матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження в справі необхідно закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено 17.06.2024 року.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Пилип`юк Г. М.