П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/42/24

Провадження №3/377/18/24

16 січня 2024 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП, що надійшла з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , що проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді контролера 2-го взводу контролерів 2-ї спеціальної комендатури,

У С Т А Н О В И Л А:

11 січня 2024 року, близько 04 години 00 хвилин, усвідомлюючи характер протиправних дій, в умовах особливого періоду, сержант ОСОБА_1 прибула на територію військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 для виконання службових обов`язків у стані алкогольного сп`яніння ( про що свідчать явні ознаки, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, почервоніння обличчя), що підтверджено висновком медичного огляду від 11 січня 2024 року № 47 про перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, вину визнала, підтвердила обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та в її письмових поясненнях, долучених до протоколу.

Ураховуючи, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою для розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП, за правилами статті 268 КУпАП, то справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, підтверджується дослідженими доказами в судовому засіданні:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії НГУ № 387723 від 12.01.2024, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, в якому викладені обставини і суть правопорушення;

- копією акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, складеного начальником медичної служби капітаном ОСОБА_2 у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно з яким огляд ОСОБА_1 проведено за допомогою приладу Алкофор № , результат огляду: проба позитивна - 1,73 %о, з яким ОСОБА_1 погодилася;

- випискою № 47 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого наркологічного диспансерного відділення КНП «ЧОПНЛ» від 11.01.2024, згідно з якою 11 січня 2024 року о 08 годині 40 хвилин ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння;

- копією рапорта коменданта 2 ї спеціальної комендатури 1-го батальйону охорони капітана ОСОБА_5 про те, що 11 січня 2024 року на інструктивному занятті з особовим складом 2-ї спеціальної комендатури 1-го батальйону охорони, який вибував на територію зони відчуження, було виявлено ОСОБА_1 , яка мала ознаки алкогольного сп`яніння, яку було направлено до медичного пункту військової частини для встановлення алкогольного сп`яніння;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.01.2024, відповідно до яких 11 січня 2024 року о 04 годині 00 хвилин вона повинна була їхати до зони відчуження для виконання посадових обов`язків та прибула на інструктаж у стані алкогольного сп`яніння. Їй було видано направлення до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру, де вона пройшла освідчення на стан алкогольного сп`яніння, про що свідчить виписка з даного закладу;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 12.01.2024, з яких убачається, що 11 січня 2024 року вони прибули на територію військової частини НОМЕР_1 для отримання інструктажу та зброї перед початком виконання бойових завдань у зоні відчуження. Під час проведення інструктажу командир підрозділу виявив, що в сержанта ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: сильний запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова. У подальшому в їх присутності ОСОБА_1 була доставлена до медпункту військової частини, де було проведено її огляд на стан сп`яніння та видано їй направлення до психоневрологічного диспансеру Чернігівської обласної лікарні;

- посвідченням серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , копія якого долучена до протоколу, згідно з яким вона проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді контролера 2-го взводу 2-ї спеціальної комендатури;

- службовою характеристикою від 12.01.2024, з якої вбачається, що за своїми професійними, діловими і моральними якостями сержант ОСОБА_1 відповідає займаній посаді;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 15.01.2024 № 57 та посвідченням серії НОМЕР_3 коменданта 2-ї спеціальної комендатури військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України капітана ОСОБА_8 , копії яких долучено до протоколу, та якими підтверджено його право на складання протоколів про військові адміністративні правопорушення стосовно підпорядкованих військовослужбовців, у тому числі і стосовно тих, хто підпорядковується тимчасово.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Статтями 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно із статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України», дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

За змістом статті 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначені Дисциплінарним Статутом Збройних Сил України, що затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV.

Статтями 1, 2 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до статті 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися: Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

У статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зазначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України « Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-IX, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Таким чином, з досліджених доказів встановлено, що 11 січня 2024 року, близько 04 годин 00 хвилин, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , контролер 2- го взводу 2-ї спеціальної комендатури, сержант ОСОБА_1 знаходилася на території військової частини НОМЕР_1 , у АДРЕСА_2 , в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Відповідальність за частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачена за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тобто за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Виходячи з викладеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, доведена повністю і сумніву не викликає.

Обставини, які виключають провадження у справі відповідно до статей 17-20 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачених статтею 247 КУпАП, також не встановлено.

При накладенні стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Ураховуючи всі обставини в сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу порушника ОСОБА_1 , ступінь її вини, майновий стан, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню, передбаченому санкцією частини 3 статті 172-20 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, стягненню з особи на користь держави при накладенні на неї адміністративного стягнення підлягає судовий збір відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 279, 280, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, і піддати стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Згідно з частиною 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з частиною 1 статті 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Н. С. Бабич