Справа № 156/586/24
Провадження № 3/156/452/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року сел. Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Павлівка Іваничівського району Волинської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою та мешканки: АДРЕСА_1 , учителя фізики ліцею № 1 сел. Іваничі Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бик О.В.,

законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

особа уповноважена на складення протоколу про адміністративне правопорушення - інспектор СЮП ВП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старший лейтенант поліції Ткачук О.С.,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особам роз`яснено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 968461 від 15.05.2024 року, 13.05.2024 року шляхом моніторингу соціальних мереж було виявлено, що 19.03.2024 року близько 15:13 год ОСОБА_1 , вчитель фізики, перебуваючи на робочому місці в ліцеї № 1 сел. Іваничі Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області що по вул. Грушевського, 28 в сел. Іваничі, вчинила хуліганські дії щодо неповнолітньої ОСОБА_2 , 2009 року народження, а саме: публічно принизила останню з проявом демонстраційної зневаги до загальноприйнятих норм моралі відносно неповнолітньої висипала на плечі продукти харчування (снеки).

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, відповідальність за яке передбачено ст.173 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила обставини події, однак вину в інкримінованому їй правопорушенні не визнала, оскільки саме діти спровокували її на вчинення вказаних у протоколі дій. На наступний день вона вибачилась перед потерпілою ОСОБА_2 за те, що не втримала контроль над своїми емоціями та висипала на неї чипси.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бик О.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Разом з тим з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається які саме інші подібні дії вчинила ОСОБА_1 , що б підпадали під дію вказаної статті. Крім того, ОСОБА_1 вже понесла відповідальність за вчинене нею діяння у виді оголошеної їй догани та вибачень перед потерпілою, а тому підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності адвокат не вбачає. Крім того, адвокат заперечував щодо належності як доказу диска з відеозаписами посилаючись на те, що походження його невідоме і в умовах розвитку цифрових технологій відеозапис міг бути змонтований дітьми.

ІІІ. Процесуальні дії

В ході судового розгляду представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бик О.В., посилаючись на п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», просив повернути протокол про адміністративне правопорушення на дооформлення у зв`язку з тим, що у такому не вказано свідків і що до нього додається диск із відеозаписами.

Доводи захисника ОСОБА_4 про те, що відеозаписи не є належними та недопустимими доказами у зв`язку із тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань та зазначення технічного засобу суд відхиляє, оскільки в даному випадку уповноваженою особою складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, вимоги до якого передбачені главою 19 КУпАП. Крім того, у ст. 256 КУпАП не передбачено імперативного обов`язку щодо зазначення технічного засобу, яким було здійснено фіксацію вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того слід зазначити, що за умов очевидності дослідженої сукупної доказової бази, процесуальної поведінки винуватої особи, урахування суддею певних незначних недоліків протоколу, які за своєю правовою природою є способом процесуальної фіксації певного факту, обставини якого встановлюються та доповнюються іншими доказами, є правовим пуризмом на шкоду інтересам правопорядку та правосуддя.

Так, у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі № 2а-475/09/1370 застосовані релевантні для цієї справи висновки та практика ЄСПЛ, за якими не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване лише для виправлення істотної помилки. Пуризм у загальноприйнятому розумінні є надмірним прагненням до чистоти, переваги форми над змістом. Правовий пуризм може мати як добровільний характер і виявлятися в діяльності окремих посадових осіб, так і бути вимушеним через санкціонування державою, яка обмежує реалізацію дискреційних повноважень суб`єктів правозастосування, недопущення відступу від правових приписів. Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст і призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них. Не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Такий вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого. Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування певного акта з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Суд не вбачає у даному протоколі таких порушень, неточностей та недоліків, які б унеможливили або перешкоджали б об`єктивному і повному розгляду справи та які унеможливлюють здійснити всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх її обставин. До того ж дані, необхідні для розгляду справи, може містити не тільки протокол, а й інші документи та речові докази.

Відтак, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, а тому у задоволенні клопотання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бик О.В. суддею відмовлено.

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бик О.В. про витребування правил внутрішнього трудового розпорядку та клопотання про виклик свідків для допиту суддя вважає безпідставним, оскільки уповноваженою особою на складення протоколу про адміністративне правопорушення виконано обов`язок щодо збирання доказів, і такі є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окремо слід зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Таким чином, враховучи скорочені строки розгляду окремих категорій справ про адміністративні правопорушення, в тому числі за ст. 173 КУпАП, достатність зібраних у цій справі доказів, які у своїй сукупності дають змогу встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суддя відмовив у задоволенні заявлених адвокатом Биком О.В. клопотань.

ІV. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Нецензурна лайка у громадських місцях - це найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності.

Образливе ставлення до громадян - це докучлива поведінка, пов`язана з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері, такі як хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї, непристойна пропозиція дівчині та інші подібні дії. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля. Конкретні прояви цього правопорушення надзвичайно різноманітні.

Крім того, законодавець визначив форму вчинення адміністративного правопорушення як інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, до яких необхідно віднести: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо. Вказаний перелік не є вичерпним та може бути розширений з врахування конкретних обставин та поведінки порушника.

Дрібне хуліганство характеризується наявністю умислу - особа, яка скоїла дрібне хуліганство, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок, і бажає чи свідомо допускає вияв неповаги до суспільства.

Безпосереднім об`єктом охорони за ст. 173 КУпАП є громадський порядок. Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад). Слід також зазначити, що хуліганством, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності (висновок пленуму Верховного Суду України у своїй Постанові "Про судову практику у справах про хуліганство" від 22 грудня 2006 року № 10).

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт; стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності. Громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Зокрема, громадським місцем є ліфт, таксофон, приміщення та територія закладів охорони здоров`я, навчальних закладів, дитячих майданчиків, спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, закладів фізичної культури і спорту, під`їзди житлових будинків, підземні переходи, транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, приміщення закладів ресторанного господарства, об`єктів культурного призначення, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів, приміщення підприємств, установ та організацій усіх форм власності, готелів та аналогічних засобів розміщення громадян, гуртожитків, аеропортів та на вокзалів. Таким чином, громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності. Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

V. Оцінка щодо фактичних обставин справи та висновки судді

Протокол серії ВАВ № 938461 від 15.05.2024 року складений уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст. ст.255, 256 КУпАП та в силу ст. 251КУпАП є доказом у справі.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, інших учасників справи та дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, така підтверджується:

1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 968461 від 15.05.2024 року у якому викладі обставини та зміст правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП;

2) рапортом № 4294 від 15.05.2024 року про те, що 15.05.2024 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 4294 від 15.05.2024 року про те, що 15.05.2024 о 18:33 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.05.2024 о 18:33 працівник СЮП повідомила, що за адресою: АДРЕСА_2 надійшла заява на ім`я начальника Володимирського РВП від гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за вищевказаною адресою, просить притягнути до відповідальності за вчинення дій, які принижували її доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ученицю 9-го класу Ліцею №и 1 с. Іваничі, гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

3) письмовою заявою законного представника потерпілої ОСОБА_3 від 15.05.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності вчителя ОСОБА_1 за вчинення дій, які принижували її доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

4) письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 15.05.2024 року у яких викладено обставини вчинення ОСОБА_1 щодо неї дрібного хуліганства;

5) письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 15.05.2024 року;

6) письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 15.05.2024 року;

7) письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 15.05.2024 року у яких викладено обставини вчинення ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 дрібного хуліганства;

8) письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 15.05.2024 року у яких викладено обставини вчинення ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 дрібного хуліганства;

9) письмовими поясненнями ОСОБА_9 від 15.05.2024 року у яких викладено обставини вчинення ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 дрібного хуліганства;

10) матеріалами ЄО № 1004 від 13.05.2024 року які були зареєстрвоані у відділі поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, які містять:

- рапорт інспектора СЮП ВП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старший лейтенант поліції Ткачук О.С. від 15.05.2024 року з якого слідує, що було встановлено, що 19.03.2024 року па перерві між сьомим та восьмим уроком вчитель фізики ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 висипала на волосся учениця 9Б класу Ліцею №1 сел. Іваничі харчування (снеки). Під час усного спілкування гр. ОСОБА_1 пояснила, що коли вона прийшла на урок, за кілька хвилин раніше початку, учениця їла чипси. Учитель попросила щоб, дівчина вийшла, оданк неновнолітня не погодилась. Під дією втоми та підбурювань з боку учнів вчитель підійшла, взяла пачку із продуктом харчування та висипала учениці ОСОБА_2 на волосся. Дана подія відбулась о 15:13 год. 19.03.2024 року. Зі слів адміністрації восьмий урок у навчальному закладі розпочинається о 15:15 год. В ході спілкування з учасниками події, неповнолітньою ОСОБА_2 , в присутності матері, учнів 9 Б класу, а також беручи до уваги протокол комісії, що розглядає випадки булінгу (цькування) факт булінгу учителем ОСОБА_1 відносно учениці ОСОБА_2 не підтвердився, оскільки не прослідковується основна ознака булінгу (цькування) - системагичність. В діях гр. ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАІІ. Відносно останньої складено протокол про адміністративне правопорушення за вищевказаною статтею, а матеріалу адміністративної справи скеровані до Іваничівського районного суду для прийняття рішення згідно чинного законодавства;

- характеристика ОСОБА_10 , яка навчається в ліцеї з першого класу. Зарекомендувала, себе як учениця, яка володіє навчальним матеріалом на достатньому та середньому рівнях. Навчається не в повну міру своїх сил. Має змішаний тип пам`яті, запам`ятовує навчальний матеріал на достатньому рівні. Виявляє практичне, образне мислення. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного циклу. На уроках не завжди уважна і активна. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Скромна, справедлива, самостійна. Правила поведінки виконує. Має небагато друзів, але підтримує дружні стосунки з багатьма учнями;

- характеристика на ОСОБА_11 має повну вищу педагогічну освіту за спеціальністю викладач фізики і працює за отриманим фахом у ліцеї №1 смт Іваничі з 2003 року. ОСОБА_12 має кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» та педагогічне звання «учитель - методист», підтверджену рішенням атестаційної комісії у 2023 році. ОСОБА_13 має добру науково-теоретичну підготовку, володіє методикою викладання предмета. На уроках забезпечується засвоєння учнями основних понять, передбачених програмою, з формування практичних умінь та навичок, застосовує широкий спектр стратегій навчання.

ОСОБА_12 роботу учнів на уроці завжди пов`язана з головними завданнями уроку - засвоєння знань, вироблення практичних умінь та навичок. З цією метою вчитель широко використовує фронтальний експеримент, розв`язує задачі, формує вміння раціонально працювати з підручником, самостійно конструювати відповіді на запитання, працювати з ілюстративним матеріалом, довідковими таблицями, виділяти головне, будувати логічні ланцюги. Для підвищення інтересу до вивчення фізики ОСОБА_13 використовує завдання, спираючись на повсякденне життя, задачі з історичним, технічним, сільськогосподарським змістом, завдання експериментального характеру, вчить працювати з додатковою літературою. Проводить, нестандартні уроки. Учитель велику увагу приділяє розв`язанню задач за заданим алгоритмом або за відповідним зразком. Підбираючи до кожного уроку систему завдань, учитель здійснює диференційований підхід до навчання учнів. Цьому допомагають і різноманітні вказівки, пояснення, приклади до окремих завдань. ОСОБА_13 приділяє увагу розв`язуванню якісних та нестандартних задач. На уроках фізики широко використовує експеримент, демонстрацію дії різноманітний приладів, експериментальну перевірку знань. Учитель вміло проводить узагальнюючі уроки, семінари, конференції. Серед її вихованців є призери обласних олімпіад з фізики та астрономії. Щорічно учитель займається підготовкою команди юних фізиків на обласні турніри. У минулому навчальному році шкільна команда виборола III місце, а у поточному II місце. Співпрацює з членами колективу, виконує дані їй доручення.

- наказ від 20.03.2024 року № 09-к про оголошення догани ОСОБА_14 за вчиення 19.03.2024 року нею протиправного винного діяння, яке визнається дисциплінарним проступком, що полягає в порушенні нею своїх трудових обов`язків та прав неповнолітніх як учасників освітнього процесу;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 20.03.2024 року у яких визнає той факт, що повелася на провокацію учениці ОСОБА_15 та висипала на неї чипси;

- протокол № 2 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) від 20.03.2024 року за результатами якої уомісія визначила, що у діях учителя ОСОБА_1 проявів фактів булінгу немає, а є порушення морально-етичних норм спілкування та педагогічної етики вчителя;

- акт проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до якого у дитини відсутні фізичні та поведінкові ознаки, що можуть свідчити про жорстоке поводження з дитиною; відсутні ознаки погіршення стану здоров`я на момент виявлення дитини, відсутні ознаки небезпечної поведінки або ознак психічних та поведінкових розладів; за результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини безпечно.

- скрін-шот із відеозапису № video_2024_05_18_13_13_36;

- скрін-шот переписки потерпілої ОСОБА_2 з однокласником щодо відеозапису події;

- диском із двома відеозаписами, зокрема на відеозаписі № video_2024_05_18_13_13_36 зафіксовано той факт, що ОСОБА_1 писипала на ОСОБА_2 продукт харчування - чипси.

Заперечення адвоката Бика О.В. щодо належності як доказу диска з відеозаписами, оскільки походження диска невідоме і в умовах розвитку цифрових технологій відеозапис міг бути змонтований дітьми не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на будь-яких належних доказах та є домислами. Крім того, сама ОСОБА_1 не заперечувала того, що саме вона зафільмована на відеозаписах. Також вона не заперечувала факт події і вчинення нею дій, зображених на відеозаписах. Таким чином ставити під сумнів допустимість долучених до матеріалів справи відеозаписів у судді підстав немає.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд дійшов переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, у своїй сукупності дані докази є достатніми.

Надаючи логіко-процесуальну оцінку доказовій базі суб`єкта складання протоколу, виходячи з досліджених доказів та системного тлумачення релевантні нормативно-правові акти, суддя дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи письмові докази хоч і містять певні недоліки, але не спотворюють фактичних обставин діянь винуватої особи та у своїй сукупності дозволяють судді повністю відтворити картину подій зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, 10.06.2024 року від законного представника потерпілої ОСОБА_2 матері ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення відповідно до яких 19.03.2024 року під час навчального процесу в класі, на робочому місці, вчитель ОСОБА_1 публічно при учнях класу, проявляючи явну зневагу до її неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , всупереч загальним засадам людської моралі - демонстративно висипала на голову продукти харчування, а саме: пачку снеків. ОСОБА_3 вважає, що такими діями вчитель ОСОБА_1 принизила її неповнолітню дочку, завдала їй моральної шкоди, душевних страждань. ОСОБА_3 стверджує, що внаслідок таких протиправних дій зі сторони вчителя ОСОБА_1 її дочка зазнала психологічної травми, в неї порушився ритм життя, сну, навчання, харчування, появилась тривога, переживання. Вважає, що такими діями ОСОБА_1 вчинила відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_2 хуліганські дії за що підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. Враховуючи вищенаведеного ОСОБА_3 просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до норм чинного законодавства. Суддя такі пояснення до уваги не бере, оскільки ч. 3 ст. 270 КУпАП не передбачено права законного представника подавати письмові пояснення. Врешті, доводи законного представника потерпілої ОСОБА_3 не підтверджені будь-якими належними доказами, а тому доказового значення у справі не мають.

Із досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності суддя виснував, що дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суддя вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки докази її вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст. ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При розгляді даної справи, відповідно до положень ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до положень ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. При цьому, суди, за наявності підстав, повинні обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, позитивну характеристику з місця роботи, ступінь її вини, поведінку під час та після вчинення правопорушення ( ОСОБА_1 перед потерпілою за вчинене вибачилась), а також ту обставину, що вчинене правопорушення не являє собою великої суспільної небезпеки, не заподіяло жодної шкоди охоронюваних законом державним та приватним інтересам суддя вважає за необхідне відповідно до ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням. На переконання суду, застосування усного зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 Кодексу Українипро адміністративніправопорушення мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

З положень п. 2 ст. 284 Кодексу України про адміністративніправопорушення слідує, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи, тому провадження у справі слід закрити.

VІ. Судові витрати

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу Українипро адміністративніправопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки в даному випадку, особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, тому судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 23, 283, 284 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и в :

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності та потерпілою особою протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська