ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 678/446/24

Провадження № 33/4820/361/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Мельничук К.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Тростянецьким РВ РВ УМВС України у Вінницькій області 11 квітня 1996 року, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , головного бухгалтера ТОВ «Агрофірма-Обрій»,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та закрито провадження у справі на підставі ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду, посадовою особою заступником начальника відділу трансферного ціноутворення ГУ ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_3 під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агрофірма-Обрій» щодо дотримання чинного законодавства при виплаті доходів із джерелом їх походження з України на користь нерезидента Компанії Agroprosperis 2 Limited за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року, встановлено, що ОСОБА_1 будучи головним бухгалтером ТОВ «Агрофірма-Обрій» вчинила порушення ведення податкового обліку, а саме: порушено підпункт 103.2. ст. 103, підпункт 141.4.2. п. 141.4. ст. 141 Податкового кодексу України, ст. 11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходити, яку ратифіковано Законом №412-VII від 04.07.2013 року, де підприємство при здійсненні на користь нерезидента виплати інших доходів із джерелом їх походження з України, не утримано податок з таких доходів за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, та не сплачено до бюджету під час такої виплати податок на доходи нерезидента за 2017 2019 роки на загальну суму 45 340 062,00 грн, в т.ч. 2017 рік 18 492 637,0 грн, 2018 рік 11 874 128,0 грн, 2019 рік 14 973 297,0 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 Варцаба С.А. просить постанову Летичівського районного районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2023 року скасувати в частині визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАп, в іншій частині оскаржувану постанову залишити без змін.

Постанову вважає незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки та аналізу наявним у справі доказам, будь-які інші докази, окрім акта «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агрофірма-Обрій» в постанові суду не описані.

Зазначає, що висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Вказує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту недотримання чинного законодавства при виплаті доходів із джерелом їх походження з України на користь нерезидента, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

Скарга, подана із дотриманням визначених строків, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Апелянт наголошує, що у зв`язку із непогодженням з висновками податкового органу, викладеними у вищенаведеному акті перевірки, ТОВ «Агрофірма-Обрій» було подано адміністративну скаргу до ДПС України через електронний кабінет ДПС України.

Крім того, апелянт вказує, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не підлягає обов`язковому встановленню. На його думку, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями.

Узагальнені доводи учасників апеляційного перегляду провадження.

ОСОБА_1 та її захисник Варцаба С.А., будучи належним чином повідомленими про день, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились. Захисник Варцаба С.А. надіслав суду заяву про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність.

Мотиви суду

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді зазначених вимог закону не дотримався.

Так, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя першої інстанції виходив з того, що в діях останньї міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч. 1 КУпАП.

Проте, погодитися з такими висновками судді місцевого суду не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 54 п.54.3 ПК України у випадку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (ст. 54 п. 54.5 ПК України).

У випадку, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

При цьому, ст. 55-56 ПК України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган. Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Із аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту недотримання чинного законодавства при виплаті доходів із джерелом їх походження з України на користь нерезидента, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення № 1439/10/22-01-23-06/35779344 від 22 березня 2024 року складений щодо головного бухгалтера ТОВ «Агрофірма Обрій» ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням порядку ведення податкового обліку на підставі акту про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки № 6362/22-01-23-06/ НОМЕР_3 від 22.03.2024 року.

Будь які інші докази, окрім зазначеного акту та протоколу про адміністративне правопорушення, складеного заступником начальника відділу трансферного ціноутворення ГУ ДПС у Хмельницькій області, в матеріалах справи відсутні.

Натомість, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.

Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Під час розгляду матеріалів провадження щодо ОСОБА_1 суддею місцевого суду не взято до уваги того, що відсутні відомості про винесення контролюючим органом повідомлення-рішення на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки № 6362/22-01-23-06/ НОМЕР_3 від 22.03.2024 року.

Натомість, в ході перевірки визначене у такому повідомленні-рішенні грошове зобов`язання може бути визнане неправильно нарахованим, а самостійно розрахований платником податків розмір податку на додану вартість, який підлягає відшкодуванню, не є завищеним і сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду не є заниженою, а тому за результатами оскарження податкове повідомлення-рішення може бути скасоване.

Відтак, неприйняття податкового повідомлення-рішення із визначеною контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, позбавляє платника податків права на оскарження такого рішення контролюючого органу, а за відсутності відомостей про узгоджену суму відшкодування немає підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку.

Тому складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі виключно акту документальної позапланової виїзної перевірки, слід визнати передчасним.

За викладених обставин, постанова судді підлягає скасуванню, а матеріали справи поверненню для належного оформлення шляхом направлення до Головного управління ДПС у Хмельницькій області для приведення матеріалів справи відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Варцаби С.А. задоволити частково.

Постанову судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 08 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.1 КУпАП, та провадження в справі щодо неї зарито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Головного управління ДПС у Хмельницькій області для належного оформлення.

Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: