Справа № 936/161/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., за участю захисника-адвоката Івашко Я. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/418/24 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Івашко Я. С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 11.04.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 412751 від 29.01.2024 та постанови судді від 11.04.2024 вбачається, що ОСОБА_1 29.01.2024 о 14 год на а/д М 06 704 км, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21110, р.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «VOLVO» НОМЕР_2. В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

На постанову суду від 11.04.2024 захисник-адвокат Івашко Я. С. подала апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд виніс оскаржувану постанову без участі ОСОБА_1 , оскільки останній участі в судових засіданнях не приймав, про час і місце судового розгляду належним чином не повідомлявся, чим порушено право ОСОБА_1 на захист. Крім того зазначає, що судом проігноровано клопотання сторони захисту про вступ у справу та приєднання у системі «Електронний суд», у зв`язку з чим сторона захисту не ознайомилась з матеріалами справи, не була повідомлена про дату й час судового розгляду та була позбавлена права подати клопотання про призначення експертизи у даній справі. Вважає, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди є водій ОСОБА_3 , який порушив вимоги пункту 1.1 розділу 23 Правил дорожнього руху України та відносно якого розглядається справа в Тячівському районному суді Закарпатської області, яким постановою від 22.03.2024 призначено автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу, проведення якої доручено Закарпатському НДЕКЦ. Також просить

-2-

врахувати, що під час розгляду справи відеозапис судового засідання Тячівського районного суду Закарпатської області, під час якого ОСОБА_3 фактично визнав свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за його та ОСОБА_1 участі. На підставі викладеного просить закрити провадження в справі за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях водія ОСОБА_1 , а у разу неможливості - направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника-адвоката Івашко Я. С., представник потерпілого - адвокат Гончаров М. С. вказує на її безпідставність й необґрунтованість з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що водій ОСОБА_3 виїхав за межі проїзної частини, що окремо прослідковується з письмових пояснень водія ОСОБА_1 . Крім того, факт виїзду та перетинання автомобілем під керування ОСОБА_1 напрямного острівця та у подальшому часткового виїзду на смугу руху вантажного автомобіля підтверджується наданими стороною захисту фотознімками. Сукупність наявних у справі доказів вказує на порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.3 Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У свою чергу водій ОСОБА_3 , будучи водієм професіоналом, маючи значний досвід з керування різними транспортними засобами, виконуючи вимоги п. 2.14 Правил дорожнього руху України та в умовах створення водієм ОСОБА_1 аварійної ситуації, своїми діями намагався знизити можливість настання ще й трагічних наслідків. Просить постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 11.04.2024 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката Івашко Я. С. - без задоволення.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та представник потерпілого-адвокат Гончаров М. С. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися. Останні судову кореспонденцію отримували, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд уважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та представника потерпілого - адвоката Гончарова М. С., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. При цьому враховується думка захисника-адвоката Івашко Я. С. про можливість розгляду апеляційної скарги без ОСОБА_1 , оскільки останній обізнаний про час і місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Івашко Я. С., яка підтримала подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника-адвоката Івашко Я. С. задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

-3-

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 412751 від 29.01.2024 вбачається, що ОСОБА_1 29.01.2024 о 14 год на а/д М 06 704 км, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21110, р.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «VOLVO» НОМЕР_2. В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.01.2024, в якій зафіксована дорожня обстановка і місце розташування транспортних засобів, пошкодження, яка підписана учасниками без жодних зауважень та застережень, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та іншими матеріалами справи.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що інспектор взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області Рущак І. В., який склав щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, був упереджений при його складанні, що у нього були підстави для обмови ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України та підстави для фальсифікації протоколу та доданих до нього матеріалів, а також даних про його зацікавленість у результатах розгляду справи, на ці дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувала сторона захисту під час її розгляду

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що поліцейський Рущак І. В. при виконанні своїх функціональних обов`язків та складанні відповідних документів діяв у межах наданих йому повноважень.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає порушення учасниками дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 Правил дорожнього руху України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

-4-

Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Апеляційний суд, дослідивши зібрані по справі докази вважає, що суддею місцевого суду дана правильна оцінка наявним у справі доказам, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам і узгоджується з вимогами закону.

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 встановлено, що він 20.01.2024 близько 14 год рухався на транспортному засобу ВАЗ 21110, р.н.з. НОМЕР_1 зі сторони м. Львова у напрямку м. Ужгорода, на спуску помітив як впритул до його смуги руху рухався вантажний автомобіль, після чого він прийняв рішення про застосування екстреного гальмування, щоб уникнути зіткнення, однак в нього не вийшло спрямувати керований ним транспортний засіб вправо, після чого і відбулося зіткнення.

Крім того, письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 стверджується, що 29.01.2024 близько 14 год він рухався з м. Ужгорода в напрямку м. Львова на вантажному автомобілі марки «VOLVO» НОМЕР_2, де йому назустріч виїхав автомобіль марки ВАЗ 21110, р.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого відбулося зіткнення. Також ствердив, що ним було вжито всі можливі заходи, внаслідок яких він вивернув кермо вліво для уникнення зіткнення.

Також факт виїзду та перетинання автомобілем під керуванням ОСОБА_1 напрямного острівця та у подальшому часткового виїзду на смугу руху вантажного автомобіля під керуванням ОСОБА_3 підтверджується наданими стороною захисту фотознімками.

При оцінці зібраних по справі доказів, апеляційний суд уважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а тому доводи захисника в апеляційній скарзі про відсутність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такі апеляційним судом відхиляються.

При цьому апеляційним судом враховується те, що згідно положень п. 1.10 Правил дорожнього руху України: безпечна швидкість - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан;

дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Доводи захисника про те, що небезпека в даній дорожній обстановці виникла для водія ОСОБА_1 , яку створив водій автомобіля марки «VOLVO» НОМЕР_2ОСОБА_3 , порушивши вимоги пункту 1.1 розділу 23 Правил дорожнього руху України та

-5-

відносно якого розглядається справа в Тячівському районному суді Закарпатської області та в якій призначено автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу, знаходяться в причино-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, не заслуговують на увагу, оскільки в цій справі розглядається протокол про адміністративне правопорушення і порушення правил дорожнього руху лише щодо водія ОСОБА_1 , який порушив вимоги п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та, відповідно, наявністю в діях іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, стороною захисту не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

При цьому апеляційний суд констатує, що факт складення відносно іншого водія - ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення за порушення Правил дорожнього руху України, а також факт розгляду справи відносно нього в суді першої інстанції, не спростовує встановлених судом обставин, за яких ОСОБА_1 визнаний винним у порушенні Правил дорожнього руху України та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що постанова суду єнезаконною та необґрунтованою та винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд відхиляє, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що стороною захисту не спростовано вищевказані твердження та не надано належних доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні ні до місцевого суду, ні до суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд виніс оскаржувану постанову без його та ОСОБА_1 участі, позбавивши останнього права на захист, чим позбавив його можливості подати відповідні докази, які свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, то слід зазначити, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції таке право відновлено шляхом прийняття до провадження апеляційної скарги, та надання можливості подачі пояснень, клопотань та доповнень, разом з тим, захисником-адвокатом Івашко Я. С. не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Між тим, доводи апеляційної скарги захисника фактично зводяться до переоцінки доказів, яким суддею місцевого суду надана належна правова оцінка, на правильність висновків судді не впливають та їх не спростовують, порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахувала обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника й застосувала до ОСОБА_1 вид та розмір стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши належні докази, які ніким не оспорювалися, належним чином умотивувавши судове рішення, а тому накладене на ОСОБА_1 стягнення є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

-6-

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника-адвоката Івашко Я. С. не вказується, й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає, а відтак доходить до переконання про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді - без змін.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу, в тому числі про витребування доказів, про призначення експертизи, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Івашко Я. С. залишити без задоволення, а постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 11.04.2024 щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя