Справа №: 307/2436/24
Провадження № 3-зв/307/2/24
П О С Т А Н О В А

про задоволення заяви про самовідвід

17 червня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., розглянувши заяву про самовідвід судді Тячівського районного суду Закарпатської області Сойми Мар`яни Миколаївни від розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

встановила:

В провадженні судді Тячівського районного суду Закарпатської області Сойми М.М. перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

13 червня 2024 року суддя Сойма М.В., з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо неупередженого та об`єктивного розгляду даної справи заявила самовідвід від розгляду даної справи посилаючись на те, що потерпіла у справі ОСОБА_2 є її двоюрідною сестрою та співмешканкою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

При розгляді заяви про відвід суддею враховано, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не регламентують порядку розгляду заяви про відвід.

Водночас, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому заява про відвід має бути розглянута по суті.

У відповідності до п. 4 рішення Ради суддів України від 8 червня 2017 року №34, у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суд, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Тому, при вирішенні заяви про відвід суд застосовує аналогію закону та застосовує положення КПК України, якими визначено підстави для відводу та врегульовано порядок його вирішення.

Відповідно до вимог пункту четвертого частини першої статті 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.75-76 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

В силу ч. 2 ст. 8 КПК України, у кримінальному провадженні застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у справі Мельник проти України (Melnik v. Ukraine), скарга № 72286/01, §22, ECHR 2006, зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У справі "Білуха проти України", рішення від 09.11.2006 року, ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Також у справі "Ветштан проти Швейцарії", рішення від 28.10.1998 року, у справі важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, за наявності до того підстав, повинен заявляти самовідвід.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Ураховуючи наведене, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, враховуючи положення ст.245 КУпАП, одним із завдань якої є об`єктивне з`ясування обставин справи та відповідно до ст.248 КУпАП, з метою недопущення виникнення в учасників судового провадження сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді Сойми М.М., необхідно задовольнити самовідвід судді Сойми М.М.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 252, 283 КУпАП, ст.ст. 75, 76, 80-81 КПК України,

постановила:

Задовольнити заяву судді Тячівського районного суду Закарпатської області Сойми Мар`яни Миколаївни про самовідвід від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ч.1 ст. 173-2 КУпАП передати до канцелярії суду для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Л.Р.Сас