Справа № 164/78/24 Провадження №33/802/385/24 Головуючий у 1 інстанції:Ониско Р. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Силки Т.Ю., представника потерпілого адвоката Світлицької З.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Молчанова Т.Є. на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 02 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та адміністративне провадження закрито в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою судді ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 24 грудня 2023 року біля 17 год. 30 хвилин, перебуваючи в смт. Колки на вул. Гагаріна, Луцького району Волинської області неподалік будинку № 3, здійснив пошкодження двох дзеркал заднього виду в автомобілі марки «FORD MUSTANG», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 жителю смт. Колки, Луцького району Волинської області.

Не погодившись із постановою судді, захисник Молчанов Т.Є. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин у справі, з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції в порушення вимог п.7 ст.247 КУпАП при закритті адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 , безпідставно останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. На переконання захисника, під час закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

З огляду на наведене, апелянт просить оскаржувану постанову скасувати. Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП без встановлення вини останнього.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, представника потерпілого, яка заперечила доводи апеляційної скарги та просила залишити судове рішення без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. З огляду на наведене та твердження викладенні в апеляційній скарзі, апеляційний суд переглядає справу лише в частині визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення з одночасним закриттям адміністративного провадження у зв`язку із закінченням строків для притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищезазначене, вважаю, що статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності в суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи в його вчиненні в разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ст.247 КУпАП вказаний кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, в тому числі, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п.7 ст.247 КУпАП. У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ст.247 КУпАП).

Зважаючи на репресивно-каральну та запобіжно-виховну функції адміністративної відповідальності, на думку апеляційного суду, у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення необхідно попередньо встановлювати вину особи, яка притягається до відповідальності.

Перш за все, це цілком відповідає вимогам законодавства, про що йшлося вище.

Окрім цього в зв`язку з тим, що при розгляді певної категорії адміністративних справ встановлення вини особи має наслідки щодо його цивільно-правової відповідальності (як у даному випадку), то встановлення вини чи невинуватості такої особи є необхідним елементом. До того ж встановлення вини у певній категорії справ впливатиме також на кваліфікацію дій особи та призначення покарання у разі вчинення правопорушення повторно.

З огляду на зазначене вище, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про законність встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, з одночасним закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо останнього у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У свою чергу, безпідставним та необґрунтованим є посилання апелянта на узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, а саме щодо того, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, оскільки даний висновок носить суто рекомендаційний характер та не має силу закону, тому апеляційний суд не враховує його при вирішенні даної справи про адміністративне правопорушення.

Доводи сторони захисту про відсутність в матеріалах справи доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину є безпідставними та не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи.

Так, матеріали справи містять протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.12.2023 ОСОБА_2 , згідно якого потерпілий виявив пошкодження дзеркал заднього виду на своєму автомобілі. Підозрює у вчиненому свого вітчима ОСОБА_1 (а.с.3).

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 вказав, що бачив як ОСОБА_1 ногою пошкодив дзеркала заднього на його автомобілі, який був припаркований (а.с.4, 5).

Про причетність саме ОСОБА_1 до пошкодження дзеркал заднього виду стверджує в своїх письмових поясненнях і ОСОБА_3 .. Яка вказала, що ОСОБА_1 біля автомобіля її сина ОСОБА_2 розмахував руками та ногами, а перед цим розпочав словесну суперечку та вимагав, щоб син вийшов на вулицю, поговорити як чоловіки. Проте син залишився у будинку (а.с.7).

Наявність пошкоджень дзеркал заднього виду на автомобілі потерпілого стверджується і фотознімками, які є в матеріалах справи (а.с.13).

Актом надання послуг від 26.12.2023 №8130 встановлено вартість пошкодженого майна (а.с.23).

Отже, сукупність наведених доказів. які містяться в матеріалах справи повністю спростовує твердження сторони захисту про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять даних про нецензурну лайку ОСОБА_1 чи образливі чіпляння, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є безпідставними та суперечать положенням матеріального права.

Так, відповідальність за ст.173 КУпАП настає у разі нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До інших подібних дій відноситься і пошкодження з хуліганських мотивів якого не-будь майна у незначних розмірах.

А тому, оскільки доказами в даній справі підтверджується факт пошкодження майна потерпілого ОСОБА_2 з хуліганських мотивів, тому такі твердження апеляційної скарги не беруться судом апеляційної інстанції до уваги.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, судом першої інстанції взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах справи, здобутим у відповідності до вимог закону та які є достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення поза розумним сумнівом.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи вказане вище, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Молчанова Т.Є. залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 02 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов