Справа № 143/280/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.06.2024 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Сич С. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

Встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №325833 від 18.03.2024 року в цей день о 18 год. 20 хв. по вул. Привокзальній в м. Погребище Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки BMW 324, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі та підтверджується висновком медичного закладу.

Крім того, судом встановлено, що 18.03.2024 о 18 год. 20 хв. по вул. Привокзальній в м. Погребище Вінницького району Вінницької області неповнолітній ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW 324, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом.

Також судом встановлено, що 02.05.2024 о 00 год. 44 хв. по вул. Привокзальній м. Погребище водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW 324 д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності своєї баби ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП, визнав, пояснивши, що він 18.03.2024 та 02.05.2024 керував автомобілем BMW 324, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи посвідчення на право керування транспортними засобами, так як є неповнолітньою особою, щиро каявся. Водночас, не визнав свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та пояснив, що 18.03.2024 о 18 год. 20 хв. був зупинений працівниками поліції в м. Погребище по вул. Привокзальній Вінницького району Вінницької області під час керування транспортним засобом BMW 324, д.н.з. НОМЕР_1 . Працівник поліції попросив його надати документи на право водіння автомобілем, на що він повідомив, що є неповнолітнім і у нього немає такого посвідчення, тоді працівник поліції повідомив, що у нього червоні очі та запропонував проїхати в лікарню, щоб пройти тест на стан наркотичного сп`яніння, на що він повідомив, що просто дві доби не спав, через те очі червоні та надав згоду на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Крім того, була викликана його баба ОСОБА_2 . У лікарні у нього було відібрано сечу і він пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою теcта Снайпер 5, який нечітко показав, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, з результатами якого він не погоджується. У зв`язку з цим просив чергового лікаря відібрати у нього на аналіз кров, але вона не погодилась, інші аналізи лікарем у нього не відбиралися. Крім того, повідомив, що висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.03.2024 чергового лікаря Погребищенської ЦЛ ОСОБА_3 не завірено печаткою цього медичного закладу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, суд дійшов висновку про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Протоколи серії ААД № 325849 від 18.03.2024 та серії ААД № 325695 від 02.05.2024 складено уповноваженими на те посадовими особами, в межах наданих їм повноважень, відповідають вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказами у справі.

Крім визнання вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126 КУпАП, також підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 325849 від 18.03.2024, у якому викладено обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 325695 від 02.05.2024, у якому викладено обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- довідками від 26.03.2024 та від 03.05.2024 №5336/229/01-2024 про те, що відповідно до бази даних ІКС ІПНП немає відомостей щодо отримання посвідчення водія по місцю свого проживання гр. ОСОБА_1 ;

- відеозаписом (диск) на якому зафіксовано, що працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 , який керував т/з автомобілем BMW 324, д.н.з. НОМЕР_1 , при перевірці документів було встановлено, що у останнього відсутнє посвідчення водія.

- постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 19.12.2023 по справі №143/981/23, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього захід впливу у виді суворої догани;

-письмовим поясненням ОСОБА_1 від 02.05.2024;

-довідкою ВП № 4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області від 03.05.2024 №5336/229/01-2024.

Таким чином, в діяннях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 КУпАП, докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, котрі були повно та всебічно досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, який є неповнолітнім, ступінь його вини, та зважаючи на те, що він не вперше вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.126 КУпАП, суддя вважає, що за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. ст. 126 КУпАП, на ОСОБА_1 необхідно накласти штраф у розмірі 3400 грн. 00 коп.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, то суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

З огляду на наведене суддя звертає увагу на гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка за своєю структурою встановлює загальні принципи та постулати щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення.

Вирішуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на розгляд даної справи, суд виходить з прецедентної практики ЄСПЛ, яка зводиться до того, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, однак по суті їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Одним із основоположних базисних засад кримінального судочинства є забезпечення доведеності вини особи поза розумним сумнівом на підставі встановлених відповідним державним органом фактичних обставин та наданих ним доказів на їх підтвердження.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим звинуваченням.

Відтак, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Надаючи оцінку достатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суддя виходить із наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, повторне керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до вимог підпункту «а» пункту 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І цієї Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається з п. 12 розділу ІІ та п. 7 розділу ІІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Згідно із пунктами 13, 14 Порядку № 1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції визначено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Відповідно п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Згідно із п. 8 розділу ІІІ Інструкції метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно із п. 10 розділу ІІІ Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Пунктом 11 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що за збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища.

Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Згідно із п. 13 розділу ІІІ Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції визначено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Відповідно до п. 16 розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно із п. 17 розділу ІІІ Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Пунктом 19 розділу ІІІ Інструкції закріплено, що акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 20 розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Пунктом 21 розділу ІІІ Інструкції визначено, що кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Згідно із п. 22 розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Частинами 3, 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.03.2024 о 19 год. 10 хв. у присутності чергового лікаря КП «Погребищенська центральна лікарня» ОСОБА_3 та своєї баби ОСОБА_2 проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння, здавши сечу, як біологічний зразок для подальшого її дослідження. При цьому тара, до якої було відібрано сечу ОСОБА_1 , не була опечатана лікарем у присутності самого ОСОБА_1 , а також працівника поліції.

Огляд проведений за допомогою спеціального технічного засобу «Snіper-5». За наслідками проведення вказаного огляду лікарем ОСОБА_3 18.03.2024 було складено висновок, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння під дією сос.

Як вбачається з відеоматеріалів з нагрудної бодікамери поліцейського, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження не відбиралися у дві ємності у водія ОСОБА_1 , а були відібрані у одну ємність.

Лабораторні дослідження на визначення наркотичного засобу не проводилися, а лише черговим лікарем КП «Погребищенська ЦЛ» Погребищенської міської ради ОСОБА_3 в присутності поліцейського було проведено огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння за допомогою експрес-тесту «Snіper-5» і встановлено, що той перебуває в стані наркотичного сп`яніння, після чого складено акт медичного огляду та висновок щодо його результатів. В графі 11 Висновку відсутній підпис ОСОБА_1 про ознайомлення, чи відмову від ознайомлення, з результатами огляду.

На вказаному відео зафіксовано, що тестування проводилося крапельним методом шляхом додавання піпеткою сечі на ділянку для нанесення зразку. Однак, з плином чотирьох хвилин лікарем було оцінено результат експрес-тесту як нечіткий. Потім результат тестування виявився позитивним на наркотик сос.

На відео водій ОСОБА_1 з результатами проведеного тестування не погодився, тому що на тесті не чітко було видно тест смужки, на що йому поліцейський запропонував придбати за власні кошти іншу тест-систему та повторно пройти тестування. Здавати інші біологічні зразки йому не пропонувалось.

Отже, судом встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився черговим лікарем ОСОБА_3 в медичному закладі за допомогою тесту «Sniper 5», а не в спосіб проведення лабораторних досліджень.

Крім того, згідно з інструкцією з використання експрес-тесту «Sniper 5» вищевказаний тест забезпечує лише якісний попередній результат. Для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод, тобто лабораторне дослідження. Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних. Цей тест представляє собою якісне скринінгове дослідження.

Також у вказаній інструкції зазначено, якщо контрольна лінія С не з`явилася протягом 4 хвилин, результат тесту вважається недійсним, то в такому випадку результат тесту не враховується, а дослідження повторюється з новою тест-системою.

Більше того, матеріали справи не містять сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку вказаного тесту, а також даних, що він дозволений МОЗ для використання в закладах охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Беручи до уваги те, що медичний висновок про перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в стані наркотичного сп`яніння зроблений без проведення лабораторного дослідження, він не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КупАП.

Крім того, у висновку відсутній відбиток печатки лікаря, яка проводила даний огляд та штампу Погребищенської ЦЛ.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до п. 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про правильність складеного протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, суд також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме в протоколі серії ААД № 325833 від 18.03.2024 року в графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» жодних ознак наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 не вказано.

З огляду на викладене особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б у сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Ураховуючи викладене, суддя не вбачає підстав для визнання винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в судовому засіданні не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суддя вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, 126, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

Постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави «Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106» 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення.

Суддя