Справа № 606/1011/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ: 27.04.2024 року о 11 годині 06 хвилин, на автомобільній дорозі М-19 364 км. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголя з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покрову обличчя). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест 6810» та у закладі охорони здоров`я відмовився, вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.130 КУпАП. 27.04.2024 року о 11 годині 06 хвилин, на автомобільній дорозі М-19 364 км. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 , без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування постановою Теребовлянського суду від 25.08.2023 року, чим порушив вимоги п.2.1А ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.126 КУпАП. ОСОБА_1 до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав, своєчасно повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, відносно нього відбудеться у Теребовлянському районному суді Тернопільської області знехтував своїми процесуальними правами та процесуальними обов`язками.

Таким чином, відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді зумовлена саме його пасивною поведінкою, небажанням брати участь в судовому засіданні та розцінюється судом як дії, спрямовані на ухилення від передбаченої законом відповідальності.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів. На підставі ст. 36 КУПАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справах, що розглядаються одночасно одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Оскільки адміністративні протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень, що пов`язані однією обставиною та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення підлягають об`єднанню в одне провадження. Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУПАП за № 606/1011/24 (№3/606/648/24), слід об`єднати в одне провадження з адміністративним матеріалом відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУПАП за № 606/1012/24 (№3/606/649/24), присвоївши номер № 606/1011/24 (№3/606/648/24).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доведена належними доказами, зокрема, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення від 27.04.2024 року серії ААД № 630644, ААД № 885012, копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 530944 за ч.4 ст. 122 КУПАП, постановою Теребовлянського районного суду від 20.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130, ч.5 ст.126 КУПАП, постановою Теребовлянського районного суду від 27.04.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУПАП, постановою Теребовлянського районного суду від 07.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУПАП, постановою Теребовлянського районного суду від 25.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130, ч.5 ст.126 КУПАП, довідками управління патрульної поліції, відеозаписом.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч.5 ст. 126 КУпАП доведена в повному обсязі.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, які відноситься до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, а також адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126КУпАП - повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу порушника, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому покарання у виді конфіскації транспортного засобу, у даному випадку не застосовується, оскільки відомості про перебування у приватній власності ОСОБА_1 транспортних засобів відсутні, згідно протоколів про адміністративні правопорушення транспортний засіб «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить іншій особі.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, ч.5 ст.126, ч.3 ст.130, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУПАП за № 606/1011/24 (№3/606/648/24) об`єднати в одне провадження з адміністративним матеріалом відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУПАП за № 606/1012/24 (№3/606/649/24), присвоївши номер № 606/1011/24 (№3/606/648/24). ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору в користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя А.М.Іванченко