Справа № 463/6891/23 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 33/811/494/24 Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши клопотання представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Черниш Ірини Ігорівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

постановою Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору у справі.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 28.07.2023 близько 21 год. 52 хв. у м. Винники по вул. І.Франка, 43 керував т/з марки «ВАЗ 2102», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу приладу «Drager» ARНЕ № 0212, тест № 2249, що зафіксовано записом нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.

На таку постанову адвокат Черниш І.І. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вимоги апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що необхідно відмовити у поновлення строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З аналізу норми вказаної статті вбачається, що обчислення строку апеляційного оскарження постанови судді закон пов`язує з днем прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

На думку апеляційного суду, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова Личаківського районного суду м. Львова прийнята у судовому засіданні 09 лютого 2024 року з участю ОСОБА_1 . Строк апеляційного оскарження такої постанови сплив 19 лютого 2024 року (з урахуванням того, що останній день оскарження згаданого судового рішення припав на 18 лютого 2024 року вихідний день).

Апеляційна скарга подана 08 березня 2024 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відтак, апеляційний суд вважає, що причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, на які посилається адвокат, не є поважними, а тому приходить до висновку, що слід відмовити в поновленні такого строку, з поверненням апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Личаківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмовити.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Черниш Ірини Ігорівни повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ