Справа № 567/1867/24
Провадження №3/567/1088/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., з участю секретаря Клімович О.О. та представника потерпілого - адвоката Макух А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли з УПП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водія-експедитора, громадянина України, місце проживання : АДРЕСА_1 ,

за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, -

встановив :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №890248 від 04.10.2024 р. ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.п.10.1, 13.3 ПДР України при наступних обставинах 17.09.2024 року о 17 год. 44 хв. в с.Звертів по вул.Воїнів УПА, 95 Львівського району Львівської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Renault Premium 450.19T", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом "Wielton N535", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не дотримався безпечного інтервалу та допустив наїзд на припаркований автомобіль "Audi A4", реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №614603 від 04.10.2024 р. ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.10а ПДР України при наступних обставинах 17.09.2024 року о 17 год. 44 хв. в с.Звертів по вул.Воїнів УПА, 95 Львівського району Львівської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Renault Premium 450.19T", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом "Wielton N535", реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив ДТП та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП не є обов`язковою, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Беручи до уваги завдання КУпАП та з урахуванням невідворотності покарання за винні дії, доведені у встановленому законом порядку та з урахуванням необов`язкової його участі при розгляді даної справи, суд не вбачає порушення прав ОСОБА_1 у разі розгляду справи у його відсутності. Разом з тим суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 не скористався послугами захисника для представництва у суді своїх інтересів.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, за наведених вище обставин, суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Макух А.В. в судовому засіданні при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП є доведеною та підтверджується дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.1 ПДР України, порушення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до змісту диспозиції ст.124 КУпАП об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: 1) діянням, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії, так і в бездіяльності; 2) наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; 3) причинним зв`язком між діянням та наслідками.

Тобто, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є не будь-яке порушення правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.

Постановою Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 890248 від 04.10.2024р. ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.п.10.1, 13.1 ПДР України, що на думку працівника поліції, який складав протокол, стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно рапорту поліцейського Домальчука від 18.09.2024 р., цього дня - 18.09.2024 р. о 15:16 год. зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що в с.Звертів Львівського району Львівської області сталася ДТП за участю автомобіля марки "Audi A4", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був пошкоджений невідомим вантажним автомобілем, після чого останній покинув місце ДТП.

З письмових пояснень від 18.09.2024 р., наданих потерпілим ОСОБА_2 після виявлення пошкодження належного йому автомобіля, вбачається, що 09.09.2024 р. він припаркував свій автомобіль "Audi A4", реєстраційний номер НОМЕР_3 , в с.Звертів по вул.Воїнів УПА, 95 Львівського району Львівської області. 18.09.2024 р. він виявив, що на його автомобілі наявні пошкодження на кришці багажника. Переглянувши камери відеоспостереження, які знаходились біля його автомобіля він встановив, що вантажний автомобіль марки "Рено" червоного кольору з причепом сірого кольору здійснював маневр розвороту та задньою частиною причепа пошкодив його автомобіль, після чого покинув місце ДТП.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 04.10.2024 р., доданих до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 заперечив обставини, викладені у складених відносно нього протоколах про адміністративні правопорушення, свою провину у порушенні ПДР України та у вчиненні ДТП не визнав та вказав, що 17.09.2024 р. після 13 год. він приїхав на зважування транспортного засобу та вантажу за адресою: с.Звертів, вул.Воїнів УПА, 95 Львівської області, де після зважування його транспортного засобу виїхав на паркову та чекав документи на вантаж. Після отримання необхідних документів він переконався у відсутності перешкод для інших учасників руху та здійснив розворот для проїзду на митницю, та після замитнення вантажу продовжив рух до кордону. Ввечері того ж дня йому зателефонували та повідомили, що він на місці зважування здійснив ДТП, пошкодивши інший автомобіль. Після чого він оглянув свій транспортний засіб та будь-яких механічних пошкоджень на ньому не виявив, та продовжив рух до Італії. Заперечив вчинення ним ДТП та вказав, що на місці паркування були присутні і інші вантажні автомобілі з напівпричепами.

Як вбачається з схеми місця ДТП, 17.09.2024 р. о 17 год. 44 хв. в с.Звертів по вул.Воїнів УПА, 95 Львівського району Львівської області сталася ДТП, та на вказаній схемі відображено розташування транспортного засобу "Audi A4", реєстраційний номер НОМЕР_3 , та вказано перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу "Audi A4", реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме пошкодження задньої кришки багажника. При цьому зазначено, що на транспортному засобі "Renault Premium 450.19T" реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом "Wielton N535", реєстраційний номер НОМЕР_2 , механічні пошкодження відсутні.

З дослідженого відеозапису із камери зовнішнього спостереження судом встановлено, що 17.09.2024 р. о 17 год. 44 хв. на узбіччі біля автомобільної дороги стояло 4 легкових автомобіля, серед яких ідентифікувати автомобіль марки "Audi A4" не представляється можливим та поруч біля легкових автомобілів спочатку проїхав один вантажний автомобіль з напівпричепом та через короткий проміжок часу - другий вантажний автомобіль з напівпричепом, який здійснював маневр розвороту на відстані декількох метрів від вищевказаних 4 припаркованих автомобілів. На відеозаписі з камери спостереження відсутній момент, коли вантажний автомобіль з напівпричепом при виконанні маневру розвороту здійснив наїзд на будь-який припаркований автомобіль. З дослідженого відеозапису з камери спостереження не можливо ідентифікувати автомобіль потерпілого, обставини скоєння ДТП, як і не можливо ідентифікувати вантажний автомобіль, що здійснював розворот, його марку та реєстраційний номер.

Інші докази на підтвердження вжиття працівниками поліції заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в тому числі шляхом опитування свідків, які б могли бути очевидцями ДТП, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи у взаємозв`язку схему місця ДТП, відеозапис з камери спостереження та пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав та беззаперечних доказів, що у день та час, вказаний у вищевказаному протоколі мала місце дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля "Renault Premium 450.19T", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом "Wielton N535", та автомобіля "Audi A4", реєстраційний номер НОМЕР_3 , а відтак, що ДТП вчинив саме ОСОБА_1 .

Аналізуючи матеріали справи, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів, які б прямо вказували на причетність ОСОБА_1 до ДТП, суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №890248 від 04.10.2024 р., про порушення водієм ОСОБА_1 п.п.10.1, 13.1 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортного засобу, не відповідають встановленим судом обставинам та не доводяться наявними у справі доказами.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи достатніх та переконливих доказів вини ОСОБА_1 у спричиненні ДТП, а відтак у його діях суд не вбачає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки в його діях суд не вбачає порушення правил дорожнього руху, що призвело до скоєння ДТП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, та не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

В той же час, згідно Правил дорожнього руху України, під поняттям залишення місця дорожньо-транспортної пригоди розуміються дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу.

За змістом ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Також, виходячи з диспозиції ст.122-4 КУпАП для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.

Беручи до уваги досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Наведені обставини свідчать про те, що у даній справі не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява №926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю його вини у порушенні п.10.1, 13.1 та п.2.10а ПДР України, порушення яких ставиться йому у провину.

За наведених обставин та за відсутності достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень існують підстави для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП, -

постановив :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 18.12.2024 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.