ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/6278/24

Провадження №3/522/3635/24

06 червня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Донцов Д.Ю., розглянувши матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №905820 від 06.04.2024 р., 06.04.2024 р. о 12:20 год. в м.Одеса, Середньофонтанська, 1, водій ОСОБА_1 здійснив рух прямо зі смуги, яка показує рух на ліво, порушивши вимоги державного знаку «рух по смугам», будучи позбавленим права керування транспортним засобом рішенням Київського районного суду м.Одеси від 11.08.2023 р., притягувався 11.10.2023 р. до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції було кваліфіковано за ч.5 ст.126 КУпАП.

21.05.2024 р. від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтуванні зазначено, що 06.04.2024 р. він будучи добровольцем добровольчого батальйону ГО «Україна це ми» був терміново викликаний для участі у ліквідації наслідків ракетного удару збоку рф. Враховуючи, що від швидкості надання допомоги пораненим залежить їх життя та маючи у користуванні пристосований для транспортування транспортний засіб, всупереч наявного рішення суду про позбавлення його права керування, він вирушив в сторону проспекту Шевченка в м.Одесі (у районі біля входу до Обласної військової адміністрації), звідки вони повинні були рухатись на допомогу постраждалим. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що діяв в стані крайньої необхідності задля збереження життя потерпілих, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

29.05.2024 р. від захисника ОСОБА_1 адвоката Довженка О.Ю. надійшло клопотання про допит свідків, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В судове засідання 06.06.2024 р. з`явився захисник Казимова Р.Г. та підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

В судове засідання 06.06.2024 р. з`явились свідки: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

У свою чергу, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні 06.06.2024 р. було допитано свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надав показання по справі, та був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивих показань та за відмову від дачі показів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив, що підтримує із ОСОБА_1 дружні відносини, він та ОСОБА_1 є членами ГО «Україна це ми», заробітну плату не отримують. Як члени організації вони ліквідовують наслідки руйнувань після обстрілів та ракетних ударів у м.Одесі та Одеській області. В день події 06.04.2024 р. близько 10:00-11:00 год. йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив про термінову необхідність приїхати на адресу АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 на вказану адресу приїхав близько 12 год., ОСОБА_1 запізнився, так як зателефонував та повідомив, що його запинили працівники поліції. Потім ОСОБА_1 приїхав, і він разом із керівництвом та іншими членами поїхали ліквідовувати наслідки ракетного удару. Добровольців в той день було багато. ОСОБА_1 безпосередньо разом із керівництвом брав участь у ліквідації ракетного удару, розбирав завали. Також зазначив, що ОСОБА_1 часто приймає участь у подібних заходах, пов`язаних із збройною агресією рф, та залучає свій особистий транспортний засіб.

У судовому засіданні 06.06.2024 р. було допитано свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надав показання по справі, та був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивих показань та за відмову від дачі показів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначив, що є членом ГО «Україна це ми» та підтримує дружні відносини із ОСОБА_1 06.04.2024 р. ОСОБА_1 зателефонував йому близько 09:30 год. щоб він приїхав і допоміг розібрати завали ракетного удару. ОСОБА_5 приїхав на адресу та чекав ОСОБА_1 , оскільки останній затримувався у зв`язку із тим, що його зупинили працівники поліції. ОСОБА_5 і інші залучені люди чекали ОСОБА_1 , щоб він приїхав і дав вказівки, які роботи потрібно виконувати задля ліквідації ракетного удару. Після 12:00 год. ОСОБА_1 приїхав. ОСОБА_1 брав участь у розбиранні завалів від ракетного удару особисто.

У судовому засіданні 06.06.2024 р. було допитано свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка надав показання по справі, та була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивих показань та за відмову від дачі показів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначила, що не є членом ГО «Україна це ми». 06.04.2024 р. приблизно о 10:00 год. їй зателефонував ОСОБА_1 і просив її допомогти розібрати завали після ракетного удару, так як їм потрібні були люди. В той день вона не працювала на своїй роботі (працює вона в магазині продавцем). За 30 хвилин до того, як вона приїхала, до неї зателефонував ОСОБА_1 та сказав, що затримується у зв`язку із тим, що його затримала поліцейські. Потім ОСОБА_1 приїхав із другом. Також зазначила, що ОСОБА_1 постійно приймає участь у заходах щодо ліквідації ракетних ударів.

У судовому засіданні було досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №905820 від 06.04.2024 р.; постанову серії ЕАТ №7919065 від 11.10.2023 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення ч.4 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень; довідку про наявність повторності; відеозаписи із нагрудної камери поліцейських.

Встановлено, що ОСОБА_1 є добровольцем добровольчого батальйону ГО «Україна це ми», що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_1 від 26.12.2023 р.

Відповідно до Довідки ГО «Україна це ми» () від 21.05.2024 р. керівника вказаної громадської організації ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи добровольцем добровольчого батальйону ГО «Україна це ми» був терміново викликаний 06.04.2024 р. близько 12:00 год. для участі на громадських засадах для ліквідації наслідків ракетного удару по об`єкту комунального господарства в Одеському районі та можливої доставки поранених до лікарень. Відомості про ракетку атаку 06.04.2024 р. були офіційно оприлюднені на сайті засобів масової інформації.

Дослідивши матеріали справи, пояснення свідків та пояснення ОСОБА_1 суд вважає, що існують підставі для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 про вчинення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, у зв`язку із наступним.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час, ст. 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, за змістом ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності (стаття 17 КУпАП).

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Отже положеннями КУпАП передбачено можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у випадках, коли вчинені нею дії, які мають ознаки правопорушення і за які КУпАП передбачена відповідальність, вчинені у стані крайньої необхідності.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2018 року у справі №686/5225/17.

Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

ОСОБА_1 та його захисник зазначають, що ОСОБА_1 , відповідно до обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, діяв у стані крайньої необхідності, адже будучи добровольцем добровольчого батальйону ГО «Україна це ми» був терміново викликаний для участі у ліквідації наслідків ракетного удару збоку рф та порятунку потерпілих осіб.

Вказані доводи суд приймає до уваги, оскільки вони підтверджуються показаннями свідків, які було допитано у судовому засіданні, довідкою ГО «Україна це ми» () від 21.05.2024 р., посвідченням ОСОБА_1 №000262 від 26.12.2023 р.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Таким чином, на підставі вище встановлених обставин, враховуючи, що в умовах оголошеного в державі воєнного стану, ОСОБА_1 є добровольцем добровольчого батальйону ГО «Україна це ми» та здійснює діяльність щодо ліквідації ракетних ударів, 06.04.2024 р. повинен був терміново прибути та, після складання протоколу про адміністративне правопорушення, прибув для здійснення чергової ліквідації ракетного удару 06.04.2024 р., а отже, суд розцінює дії ОСОБА_1 , як такі, які здійснені у стані крайньої необхідності.

Таким чином, дії ОСОБА_1 хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, проте на нього не може бути накладене адміністративне стягнення, оскільки правопорушення було вчинено в стані крайньої необхідності, тобто своїми діями він відвернув настання більшої можливої шкоди життю та здоров`ю громадянам та інтересам держави, аніж суспільна небезпека від порушення Правил дорожнього руху України та КУпАП.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Керуючись ст. 17, 126, 251, 252, 247, 283-285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчинення дій в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Д.Ю. Донцов