НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

30 квітня 2024 року Справа № 322/734/24 (Провадження № 3/322/639/24)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 29.04.2024, за ч. 2 ст. 172-16 КУпАП відносно: ОСОБА_1 , старшого лейтенанта, командира взводу протидії безпілотним літальним апаратам дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 53 від 22.04.2024, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-16 КУпАП, а саме: «Згідно пояснень старшого лейтенанта ОСОБА_2 , тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира дивізіону артилерійської розвідки з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , було вказано, що солдат ОСОБА_3 27.01.2024 вибув в основну щорічну відпустку терміном на 15 діб з району зосередження дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 . 12.02.2024 солдат ОСОБА_3 був зобов`язаний прибути з основної щорічної відпустки в район розташування взводу протидії безпілотним літальним апаратам дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 у населений пункт АДРЕСА_2 . Близько 16 години 00 хвилин 12.02.2024 під час телефонної розмови між командиром взводу протидії безпілотним літальним апаратам дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_1 та солдатом ОСОБА_3 , солдат ОСОБА_3 доповів, що протягом однієї години прибуде до району розташування взводу протидії безпілотним літальним апаратам дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 . Не дочекавшись прибуття солдата ОСОБА_3 , старший лейтенант ОСОБА_1 доповів рапортом про прибуття з основної щорічної відпустки солдата ОСОБА_3 в район виконання завдань дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 . В період з 12.02.2024 по 16.02.2024 солдат ОСОБА_3 постійно повідомляв, що вже доїжджає до району розташування взводу протидії безпілотним літальним апаратам військової частини НОМЕР_1 , обманюючи як командира підрозділу, так і інших військовослужбовців, які до нього дзвонили. 16.02.2024 під час телефонної розмови солдат ОСОБА_3 повідомив старшого лейтенанта ОСОБА_1 , що не збирається повертатися назад в район розташування взводу протидії безпілотним літальним апаратам дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження служби. І лише після цього, старший лейтенант ОСОБА_1 доповів про це майору ОСОБА_4 , командиру дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 . Враховуючи викладене, в діях старшого лейтенанта ОСОБА_1 вбачаються ознаки вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: невживання заходів про припинення кримінального правопорушення».

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-16 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення № 53 від 22.04.2024 додано: копія посвідчення офіцера НОМЕР_2 ОСОБА_1 ; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №35 від 04.02.3034; посвідчення НОМЕР_3 ; службова характеристика; письмові пояснення старшого лейтенанта ОСОБА_2 ; письмові пояснення майора ОСОБА_5 ; медична характеристика; клопотання старшого лейтенанта ОСОБА_1 ; копія наказу про складання протоколу у військовій частині НОМЕР_1 . Надані суду письмові пояснення старшого лейтенанта ОСОБА_2 та майора ОСОБА_5 узгоджуються із викладеними фактичними обставинами у протоколі про адміністративне правопорушення № 53 від 22.04.2024.

У судовому засіданні, ОСОБА_1 пояснив, що 12.02.2024 справді доповів рапортом про прибуття солдата ОСОБА_3 із щорічної відпустки в район виконання завдань дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 . З 12.02.2024 по 15.02.2024 під час телефонних розмов солдат ОСОБА_3 повідомляв, що доїжджає до району розташування дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 , проте 16.02.2024 солдат ОСОБА_3 зазначив, що відмовляється від подальшого проходження служби, про що ОСОБА_1 одразу доповів майору ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Частиною першою статті 172-16 КУпАП передбачена відповідальність за умисне невжиття заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків.

Частиною другою статті 172-16 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачені частиною першою, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення № 53 від 22.04.2024 вказано, що у діях старшого лейтенанта ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-16 КУпАП, а саме: невживання заходів щодо припинення кримінального правопорушення. Разом із тим, протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівок на те, яких саме заходів щодо припинення кримінального правопорушення не вжив ОСОБА_1 та на припинення якого саме кримінального правопорушення мали бути спрямовані ці заходи.

Виходячи з викладених фактичних обставин у протоколі про адміністративне правопорушення № 53 від 22.04.2024, можливо припустити, що діяння солдата ОСОБА_3 містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК україни.

Частиною п`ятою статті 407 КК України передбачена кримінальна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Змінами до частини п`ятої статті 407 КК України, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень» від 13.07.2023 № 3233-ІХ, встановлено обов`язкову кваліфікуючу ознаку самовільного залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинених в умовах воєнного стану, тривалість понад три доби, чим фактично декриміналізовано такі діяння, що тривають до трьох діб.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 53 від 22.04.2024 вбачається, ОСОБА_3 16.02.2024 повідомив старшого лейтенанта ОСОБА_1 , що не збирається повертатися назад в район розташування взводу протидії безпілотним літальним апаратам дивізіону артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження служби, про що ОСОБА_1 16.02.2024 доповів майору ОСОБА_4 . Виходячи з наведеного, тривалість самовільного залишення військової частини, вчиненого солдатом ОСОБА_3 в умовах воєнного стану у період з 12.02.2024 по 15.02.2024, не перевищувала трьох діб, а відтак в його діях не вбачалося ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України до 16.02.2024, що унеможливлювало вживання ОСОБА_1 заходів щодо припинення кримінального правопорушення.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення № 53 від 22.04.2024, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-16 КУпАП, а належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 цього правопорушення відсутні.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

1. Закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-16 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков