Справа № 463/1918/24 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 33/811/652/24 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року. Львівський апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участі захисника Савки Т.В., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Савки Т.В. на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 09 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП,

встановив:

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 09.04.2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 , керуючи автотранспортним засобом марки «BMW X5», д.н.з. НОМЕР_1 , 12.01.2024 року о 12 год. 54 хв. по вул.Пекарська, 69А у м.Львові, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не обрала безпечний боковий інтервал, внаслідок чого під час паркування здійснила зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_2 ; будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишила, чим порушила вимоги п.п. 2.3Д, 13.1, ПДР України.

На дану постанову захисник Савка Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підтримання своїх апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції справа розглянута необ`єктивно та не повно, без врахування всіх об`єктивних обставин справи, зокрема те, що ОСОБА_2 не була учасником ДТП і не залишала місця вчинення такого. В матеріалах справи відсутні докази вчинення нею адміністративного правопорушення, а сам факт складання протоколу не є самостійним доказом по справі. 12.01.2024 року ОСОБА_2 приїхала до поліклініки по вул.Пекарська, 69А у м.Львові та припаркувала свій автомобіль, а згодом на вимогу охоронця перепаркувала такий, не бачила автомобіля марки «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_2 та перебувала в медичному закладі по вул.Пекарській в м. Львові до 17 години дня. В цей день її не було повідомлено про ДТП, не здійснено фото- та відео- фіксації. Додатково зазначила, що між поясненнями потерпілої та схемою ДТП є розбіжності, оскільки потерпіла зазначає пошкодження з лівої сторони її автомобіля, а в схемі зазначено з правої сторони. На фотографіях з матеріалів справи не вбачається жодних ушкоджень автомобілів, а потертості на її автомобілі були ще до 12.01.2024 року оскільки це службовий автомобіль і використовується для військової служби.

Розглянувши матеріали справи № 463/1918/24, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення потерпілої, яка заперечила вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ААД №637063 від 15.02.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), схемою місця ДТП від 12.01.2024 року (а.с.3), поясненнями потерпілої ОСОБА_1 від 12.01.2024 року (а.с.5), поясненнями свідка ОСОБА_3 від 12.01.2024 року (а.с.6), рапортом працівника поліції від 12.01.2024 року (а.с.7) протоколом про адміністративне правопорушення ААД №637064 від 15.02.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, поясненнями потерпілої ОСОБА_1 , які вона надала апеляційному суду про те, що 12.01.2024 року під склоочисником свого автомобіля виявила записку свідка ОСОБА_3 , який прибувши на місце події вказав, що був очевидцем ДТП, ОСОБА_2 в його присутності покидала свій автомобіль та на зауваження про те, що вона скоїла ДТП відреагувала в агресивній формі, зайшовши в приміщення поліклініки по вул. Пекарській в м. Львові, працівники поліції прибувши на місце події перебували близько години, очікуючи винуватця ДТП, не дочекавшись оформили відповідні матеріали.

Апеляційний суд досліджуючи матеріали справи, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки суду першої інстанції з приводу заперечень поданих в суді першої інстанції та викладені доводи в апеляційній скарзі, які є аналогічними запереченням, є обґрунтованими належним чином та апеляційний суд не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 місцевий суд в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП та в межах строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_4 , апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Личаківського районного суду м.Львова від 09 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.