Житомирський апеляційний суд
Справа №286/1589/24 Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Номер провадження №33/4805/1277/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - Грабчука Олександра Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 06 серпня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 06 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 06.04.2024 о 22 год 28 хв в м Овруч по вул Тараса Шевченка, 36 Коростенського району керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер" та проведення такого огляду в медзакладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Вказав, що не був повідомлений належним чином судом першої інстанції про розгляд справи. Протокол про адміністративне правопорушення містить ряд неточностей щодо його року народження, місця проживання, часу та місця складання. Також, вказав, що судом не надано належної оцінки відеозапису, оскільки наявні на відео порушення координації рухів, частково мови, які суд вважав ознаками сп`яніння, притаманні йому у зв`язку із встановленою інвалідністю внаслідок поранення. Крім того, вказав, що протокол в його присутності не складався, другий екземпляр йому не вручався. Звертає увагу суду, що від підпису в протоколі він не відмовлявся, він відмовився від проходження освідування, так як йому пропонували пройти його безпідставно. До апеляційної скарги надав довідку МСЕК серії 12 ААГ №414863 від 22.11.2023, з якої вбачається, що він є особою з інвалідністю третьої групи внаслідок поранення.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримав 14.08.2024 року, що вбачається з трекінгу «Укрпошти».

Розглянувши клопотання про поновлення строку, враховуючи зазначені у клопотанні обставини, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 270778 від 06.04.2024 вбачається, що ОСОБА_1 06.04.2024 о 22 год 28 хв в м Овруч по вул Тараса Шевченка, 36 керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest Drager" та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 270778 від 06.04.2024; розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55,56,59,63 Конституції України та ст.268 КУпАП від 06.04.2024 (а.с.6); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 06.04.2024 (а.с.4); заявкою на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою СМС-повідомлень (а.с.7); направленням на медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння КНП «Овруцька міська лікарня» (а.с.5); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕМА №1843760 від 06.04.2024, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП (а.с.3); відеозаписом фіксації обставин події з портативного відеореєстратора поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля (а.с.9).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 беззаперечно керував транспортним засобом, зупинка якого була обумовлена порушенням ним Правил дорожнього руху, про що його було проінформовано працівниками поліції. З відеозаписів також чітко вбачається, що уповноваженими особами вказано ОСОБА_1 на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти відповідний огляд, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я. Проте, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у будь-який спосіб, не зважаючи на те, що йому були роз`яснені наслідки такої відмови. ОСОБА_1 також роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть інкримінованого йому правопорушення. Поліцейським повідомлено водію, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення та на пропозицію такий підписати, водій категорично повторно відмовився та продовжував вказувати, що він йшов пішки і це не його машина. Водія відсторонено від керування транспортним засобом шляхом заборони подальшого руху.

Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. У працівника поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на повідомлення останнього про виявлені у нього ознаки сп`яніння, у тому числі запах алкоголю з порожнини рота. Тому, вимога поліцейського про проходження ОСОБА_1 відповідного огляду була законною, а доводи апеляційної скарги у цій частині - безпідставними.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів істотних порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, ст.ст. 256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених працівниками поліції процесуальних документів - недопустимими доказами, не встановлено.

Дата народження ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена правильно, а інші наявні у протоколі неточності, на які звертає увагу апелянт, не є істотними, не роблять даний доказ (протокол про адміністративне правопорушення) недопустимим або неналежним. При цьому, допущена судом описка в році народження ОСОБА_1 виправлена шляхом винесення відповідної постанови від 26.08.2024 (а.с.26).

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1 . Посилання останнього на те, що відеофіксація проводилась на мобільний телефон поліцейського є безпідставними, оскільки матеріали справи свідчать, що відеозапис здійснювався на портативний відеореєстратор поліцейського та відеореєстратор службового автомобіля (а.с.8). Крім того, у будь-якому разі такі доводи не спростовують об`єктивність зафіксованих на відео обставин події.

Також матеріали справи свідчать, що судом вжито заходів для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом. Згідно листа ЦНАП виконавчого комітету Овруцької міської ради №10-04/458 від 18.07.2024, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 25.07.2024 Овруцьким районним судом направлено рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за вказаною адресою на ім`я ОСОБА_1 (а.с.14,15). Окрім того, ОСОБА_1 скористався правом на апеляційне оскарження і під час апеляційного розгляду справи були вислухані та оцінені усі його доводи та доводи його захисника, які вони не змогли висловити у місцевому суді, дана оцінка доказам у справі.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови та не впливають на висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінуємого йому правопорушення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду учасниками справи не надано.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280,283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 06 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 06 серпня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич