ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/18/24 Номер провадження 33/814/597/24Головуючий у 1-й інстанції Горбунова Я. М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника адвоката Малофєєва А.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Малофєєва Артема Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 23.12.2023 о 07:20 год. в м. Полтава по вул. Героїв України, 60, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», у лікаря нарколога, зі згоди водія. Висновок №622 від 23.12.2023. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Малофєєв А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ч. ст. 247 КУпАП.

Зокрема вказує про неналежність як доказу долученого до матеріалів справи відеозапису, який не є безперервним та не дає можливості встановити вчинення інкримінованого правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що водій погоджувався пройти огляд в медичній установі шляхом взяття крові для визначення стану сп`яніння, на що йому було відмовлено.

Звертає увагу на відсутність у водія ознак алкогольного сп`яніння, які не були йому як водію повідомлені працівниками поліції та відповідно занесені до протоколу.

Вказані обставини на думку захисника свідчать про неналежність зібраних по справі доказів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №505527 від 23.12.2024 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 ,

висновок КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей ПОР» щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння,

записи з бодікамери працівника поліції.

Окрім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції за запитом захисника було долучено акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, який був підставою для складання висновку лікарем наркологом.

Зазначені судом першої інстанції докази були досліджені у визначеному законом порядку та віднесені до належних доказів, оскільки стосуються фактичних обставин вчиненого правопорушення та не свідчать про недотримання працівниками поліції способу їх здобування.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з бодікамери працівника поліції вбачається, що після зупинки ТЗ під керуванням у ОСОБА_1 в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

При цьому поліцейський повідомляє, що буде залучено 2 свідків та під запис бодікамери, для достовірності огляду, водій пройде огляд за допомогою алкотестера.

Після залучення свідків, в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки та погодився проїхати до медичного закладу (07:32 год.).

В закладі охорони здоров`я, після продуття ним алкотестеру результат виявився позитивним 1,33%.

Вказаний результат також підтверджується актом медичного огляду, на підставі якого лікарем наркологом було складено висновок.

Після процедури повторного продуття приладу через 20 хв. - результат виявився 1,19%.

Зазначені обставини стали підставою для складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що не було спростовано під час розгляду справи.

Так, доводи захисника щодо відсутності у водія ознак алкогольного сп`яніння, які не були йому повідомлені, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки водієві, в присутності двох свідків було повідомлено про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння - запаху алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим працівником поліції і було запропоновано водію пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо твердження захисника про те, що наявність у водія запаху алкоголю з порожнини рота є лише припущенням поліцейського, апеляційний суд зазначає, що згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, в разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, з огляду на виявлену ознаку, останньому і було запропоновано пройти огляд з метою з`ясування такого припущення.

Посилання на порушення проведення огляду, а саме положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, оскільки у водія не було взято зразки біологічного середовища, зокрема кров, є безпідставними, оскільки відповідно до п. 14 розділу ІІІ вказаної інструкції, дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю обов`язково проводиться, якщо водій учасник дорожнього руху перебуває в несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Зібрані працівниками поліції докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння відповідають критерію «поза розумним сумнівом», зібрані з дотриманням норм КУпАП та місять інформацію про фактичні обставини по справі.

Недотримання лікарем наркологом на думку апелянта заповнення висновку, а саме п. 10 є помилковим, оскільки в ньому чітко зазначено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та закреслено «ознак сп`яніння не виявлено».

Посилання захисника на неналежність як доказу долученого до матеріалів справи відеозапису, який є не безперервним та не відображає відомостей про вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки на долученому відеозаписі зафіксовано весь перебіг подій, від моменту зупинки ТЗ під керуванням ОСОБА_1 , пропозиція пройти огляд на місці зупинки та відмова від проходження з бажанням пройти огляд в медичному закладі, проходження огляду в закладі охорони здоров`я з позитивним результатом, до складання протоколу.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Малофєєва Артема Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна