ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/15463/24

Провадження № 3/947/3335/24

13.06.2024 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Прохоров П.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, протокол ААД №907844,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2024 року о 17.20 годин в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 55/2 (в`їзд в паркінг) водій ОСОБА_1 , при керуванні транспортним засобом Audi Q5, н/з НОМЕР_1 , не була уважною, не обрала безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію і здійснила зіткнення з транспортним засобом Mazda SX5, н/з НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.п. 2.3 б, 12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху» України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , посилаючись на доводи, викладені у письмових поясненнях, пояснила, що вину у вчиненні ДТП не визнає, оскільки підземний паркінг, де сталася ДТП, обладнаний в`їздом та виїздом. Ролет, встановлений на виїзді з підземного паркінгу, не працював в автоматичному режимі в момент ДТП, у зв`язку з чим вона звернулася по допомогу до охоронця паркінгу, який дав вказівку відкрити ролет на в`їзд, з якого вона повинна була виїхати і, усвідомлюючи, що може бути зустрічний рух, вона їхала повільно і побачивши, що у паркінг заїжджає автомобіль, одразу зупинилася, подала світловий сигнал фарами ближнього світла, а також подала звуковий сигнал. Автомобіль MAZDA, що рухався назустріч, побачивши її автомобіль, продовжив рух уперед, в результаті чого сталася ДТП, а її автомобіль від удару відкинуло назад. Також зазначила, що вона вважає, що водій ОСОБА_2 , побачивши блимання фар ближнього світла, повинна була зупинити свій автомобіль, і це дозволило б уникнути зіткнення. Натомість, водій ОСОБА_2 продовжила рух та зіткнулася з її автомобілем, який в момент ДТП не рухався. Крім того, пояснила, що рух автомобілю в паркінгу здійснювався згідно наявної розмітки, що не забороняла рух в бік в`їзду, охоронці були обізнані про непрацюючу ролету та були на зв`язку по рації з метою забезпечення безпеки руху, а також послалася на той факт, що на в`їзді в паркінг є знак уклін, що зобов`язував іншого водія надати перевагу їй в русі.

Інша учасниця ДТП ОСОБА_2 , посилаючись на доводи, викладені у письмових поясненнях, пояснила, що в підземному паркінгу є встановлена схема руху транспорту, який є чітко визначений, в тому числі знаками дорожнього руху в`їзд та виїзд. Паркінг облаштований дорожніми знаками та дорожньою розміткою. Вона особисто не могла перевищити встановлену швидкість руху, оскільки в`їзд в паркінг можливий тільки після підняття автоматичної ролети і тільки після цього можливо почати рух. Вважає, що водій ОСОБА_1 в порушення п. 10.6. ПДР рухалась (виїжджала) через в`їзд в паркінг, нібито через те, що ролета на виїзді була зламана, але розуміючи, що на зустріч будуть їхати інші машини, вона не звернулася за допомогою до інших осіб, тому вважає, що ОСОБА_1 є винною у вчиненні ДТП. Вона особисто, керуючи автомобілем, здійснювала в`їзд в паркінг згідно до встановленої схеми руху транспорту, а саме здійснювала в`їзд в паркінг саме через в`їзд, який позначений відповідним дорожнім знаком. Водія ОСОБА_1 при в`їзді вона не могла побачити, оскільки при заїзді вона потрапляє на уклін вниз та через свій капот не може бачити що відбувається внизу.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали справи та долучені учасниками провадження документи та фотографії, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 124 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вивчивши матеріали справи, пояснення учасників ДТП даних на місці правопорушення та у судовому засіданні, дослідивши долучені сторонами матеріали, судом встановлено, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КпАП України, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Дослідженими судом доказами підтверджено порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а саме п.п.2.3б, 12.1, 13.1 ПДД, якими передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Зазначені обставини у сукупності з іншими матеріалами адміністративної справи, в повному обсязі підтверджують вину водія ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України та як наслідок, вчинення ДТП.

Крім того, суд враховує, що у судовому засіданні задоволено клопотання ОСОБА_1 про допит у якості свідка охоронця паркингу ОСОБА_3 з метою підтвердження того, що ОСОБА_1 при обставинах викладених у протоколі рухалась відповідно до вказівок зазначеного охоронця. Проте, ОСОБА_1 не забезпечила явку зазначеного свідка у сдове засідання.

Суд критично оцінює та не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення Правил дорожнього руху іншим учасником ДТП, оскільки предметом розгляду в межах даної справи є ті порушення, що ставляться у вину згідно з протоколом саме водію ОСОБА_1 .

Крім того, суд вважає, що твердження ОСОБА_1 про те, що вона при обставинах, викладених у протоколі, рухалась відповідно до вказівок охоронця паркингу, що на її думку, виключає її вину у вчиненні ДТП, є безпідставними та жодним чином не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 , оскільки відповідальність за дотримання Правил дорожнього руху при керуванні транспортним засобом покладається виключно на водія транспортного засоб, незалежно від вказівок і дій інших осіб.

Також судом досліджені документи, долучені представником ОСОБА_2 адвокатом Чепрасовим М.І., а саме відповідно до відповіді ТОВ «Фірма «НАШ ДОМ» в підземному паркінгу за адресом: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 55/2 ворота в`їзду з внутрішньої сторони не облаштовані пристроєм для відкриття ролети, за допомогою якого водій самостійно може відчинити ролету, тобто водій ОСОБА_1 не мала можливості самостійно виїхати через в`їзд. Також досліджені схемі руху транспорту та Правила проживання в житловому будинку.

Крім того, відповідно до відповіді ТОВ «Фірма «НАШ ДОМ» на адвокатський запит адвоката ОСОБА_4 вбачається, що в період з 17.00 до 17.15 годин 01.05.2024 року ролет працював в автоматичному режимі, з 17.15 до 18.00 годин ролет не працював в автоматичному режимі.

У ТОВ «Фірма «НАШ ДОМ» відсутня інформація хто та яким способом здійснював регулювання руху транспортних засобів у підземному паркінгу на в`їзд та виїзд 01 травня 2024 року в період з 17.00 до 18.00 годин.

Вищезазначеними дослідженими документами судом встановлено, що на в`їзді в паркінг зустрічний рух не передбачений, оскільки передбачає односторонній рух та знак встановлений на в`їзді в паркінг не є дорожнім знаком 1.7 «Крутий спуск» у розумінні Правил дорожнього руху, що свідчить про те, що його наявність не тягне за собою виникнення у водія обов`язку дотримання вимог розділу 28 Правил дорожнього руху, тобто посилання ОСОБА_1 про те, що на в`їзді в паркінг є знак уклін, який зобов`язував водія ОСОБА_2 надати перевагу їй в русі спростовані у судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яка повністю доказана та підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

Беручи до уваги обставини та наслідки, які були спричинені внаслідок порушення «Правил дорожнього руху України», суд вважає, що в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами необхідним і достатнім стягненням для правопорушника буде доцільним накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 7, 268, 279, 280, 283, 284, 124 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Прохоров П. А.