Справа № 699/13/24
Номер провадження № 3/699/43/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, учасника бойових дій, посвідчення водія НОМЕР_1 від 30.01.2013, інші дані суду не відомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 18.12.2023 серії ААД № 312412 (далі протокол).

З протоколу вбачається, що 18.12.2023 о 16 год. 50 хв в м. Корсунь-Шевченківський по вул. Правобережна гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_2 із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ» відмовився під відео фіксацію нагрудної камери поліцейського DSS-0021_000000, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складення адмінматеріалу у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія.

Адміністративний матеріал, крім протоколу, містить лише направлення водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння; бланк письмових пояснень ОСОБА_1 , за змістом яких на підставі ст. 63 Конституції України, останній відмовився від надання письмових пояснень відносно себе; диск із відеозаписами подій, що передували складенню протоколу.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав. Пояснив, що дійсно керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, які зупинили його оскільки у нього нібито не працював задній ліхтар. Однак указане не відповідало дійсності, оскільки все було справним. Потім поліцейські, маючи необгрунтовану підозру, що він може перебувати у стані наркотичного сп`яніння, незаконно запропонували йому пройти відповідний медичний огляд. Від проходження огляду він не відмовлявся, хоча і не вбачав для цього підстав, оскільки жодних наркотичних речовин не вживав. Проте коли вони з працівниками поліції під`їхали до лікарні, то поліцейські почали спочатку переконувати його, що проходити огляд не має сенсу, оскільки стан сп`яніння очевидний. Однак, коли він наполіг на проходженні огляду, поліцейські почали погрожувати йому, що якщо він не відмовиться від огляду під відеозапис, то у нього вилучать автомобіль на потреби ЗСУ і він піде додому пішки. Оскільки ОСОБА_1 живе на відстані близько 30 км від місця його зупинки, то він погодився на вказану вимогу поліцейський. Ураховуючи зазначені обставини, після інциденту він звернувся з відповідною скаргою до ДБР. Свідком указаних подій був пасажир його автомобіля ОСОБА_2 , якого ОСОБА_1 клопотав допитати в судовому засіданні. Водночас, заперечив, що підпис у протоколі його.

Разом з тим, захисник ОСОБА_1 адвокат Кривошия О.М. звернувся до суду з письмовим клопотанням про закриття провадження у справі за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Указане клопотання мотивовано тим, що протокол містить виправлення та неточності. А під час його складення ОСОБА_1 не роз`яснено його права та не надано можливість скористатися правовою допомогою.

Крім того, зазначив, що долучені до адмінматеріалу відеозаписи складаються із трьох різних файлів, відмінного формату та не є безперервним. Відео «зізнання» ОСОБА_1 записувалося через значний проміжок часу, який складає близько однієї години і при цьому на незаконну вимогу поліцейського, після погроз, залякувань та шантажу. Водночас, на відео ОСОБА_1 лише відповідає на навідні запитання поліцейського та не висловлює власної думки.

З огляду на вказане, адвокат зазначає, що матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який був очевидцем спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції за викладених у протоколі обставин, дав покази про те, що за вказаних у протоколі дати та часу він разом із ОСОБА_1 їхали із міста Корсунь-Шевченківський у напрямку міста Городище. За кермом був ОСОБА_1 Про те, що він вживав наркотичні речовини свідку нічого не відомо. ОСОБА_1 вів себе адекватно. На вулиці Правобережній їх автомобіль зупинили поліцейські. Причиною зупинки вказали несправність заднього ліхтаря. Однак як виявилося все працювало. У ході спілкування із ОСОБА_1 працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він погодився. Коли вони приїхали до лікарні, поліцейські почали переконувати ОСОБА_1 , що проходити тест немає сенсу. А коли останній наполіг на проходженні огляду, то поліцейські почали погрожувати їм, що заберуть машину і вони підуть додому пішки.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов такого.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з вимогами ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, серед іншого, полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок фіксування відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння передбачено п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.

Так, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до змісту протоколу ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

На долучених до протоколу у якості доказів відеозаписах зафіксовано, як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався вулицями міста, а поліцейські їхали за ним.

На іншому відео, зупинивши автомобіль ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції, останні пояснили, що у його автомобілі під час вижимання педалі стоп, ззаду одночасно світяться і покажчик «стоп» і покажчики поворотів. Водночас, указане не відповідає змісту вище зазначеного відеозапису.

У подальшому, ураховуючи, що раніше на ОСОБА_1 було складено протокол щодо керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що він впевнено погодився. Далі відеозапис припиняється ніби то для поїздки до лікарні.

На іншому відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 категорично відмовляється від проходження огляду, на який раніше впевнено погоджується. Однак мотивів зміни свого рішення не оголошує, лише відповідає на питання поліцейських.

ОСОБА_1 стверджує, що погрожуючи йому, поліцейські змусили відмовитися від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння під відеозапис. Указане підтвердив свідок пасажир його автомобіля.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Також матеріали справи не містять доказів того, що на підставі ч. 1 ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд дійшов висновку, що адміністративний матеріал не містять відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення або і самої події.

Ураховуючи зміст наведених судом письмових доказів, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже з цих підстав провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності слід закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 130, 247,266, 283, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за протоколом про адміністративне правопорушення від 18.12.2023 серії ААД № 312412 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, учасника бойових дій, посвідчення водія НОМЕР_1 від 30.01.2013, інші дані суду не відомі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом десяти днів з дня винесення даної постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Літвінова Г.М.