Справа № 365/329/24
Номер провадження: 3/365/182/24
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" червня 2024 р. селище Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом, який надійшов від Відділу поліцейської діяльності № 1 Броварського районного управління поліції ГУНП в Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , ТДВ «Яготинський маслозавод», паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182167, складеного поліцейським ВПД № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області, 04.05.2024 о 15 год. 34 хв. по вул. Івана Кирія в с-щі Згурівка Броварського району Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем SUBARU, д/н НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис портативного відеореєстратора 6/97, 47ОМДІ відеореєстратор, водій від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за вище зазначене адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

У судові засідання, призначені на 27.05.2024, 13.06.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення повідомлявся у встановленому законодавством порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду до суду не направив. До суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання судових повісток ОСОБА_1 особисто.

Також суддя, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України») відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами, неухильно виконувати процесуальні обов`язки, та положення ч. 2 ст. 268 КУПАП, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС, МОЗ 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні досліджено:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 182167 від 04.05.2024 року та його копія (а.с. 2, 3);

-направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.05.2024 року до КНП «Згурівської лікарня», де зазначено, що ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с. 3);

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, очей за допомогою ALKOTEST 6810, ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с. 4);

-долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем із пошкодженням. У зв`язку з пошкодженням автомобіля, працівниками поліції був зупинений водій ОСОБА_1 . Працівниками поліції під час спілкування з водієм виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я. Також йому роз`яснено, що він може відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, але буде складено протокол про адміністративне правопорушення у за ст. 130 КУпАП у зв`язку з відмовою. Водій ОСОБА_1 стверджував, що він не керував транспортним засобом; був пасажиром, а не водієм; у поліцейських відсутні докази керування ним транспортним засобом. Поліцейським виявлено відсутність водійського посвідчення на право керування транспортним засобом у ОСОБА_1 . ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, поводив себе зухвало (а.с. 6);

-розписка ОСОБА_2 (а.с. 5);

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доведена.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з довідкою ВПД № 1 від 10.05.2024 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався (а.с. 7).

Відповідно до довідки, виданої ВПД № 1 від 10.05.2024 за даними ГСЦ МВС України ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія (а.с. 8).

Вирішуючи питання про накладення на особу, яка вчинила правопорушення, адміністративного стягнення, суд враховує мету адміністративного стягнення, яка є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнути з правопорушника судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. 40-1, 130, 245, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Л.М. Кучерява