КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/2434/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є.П.

за участі: захисників ОСОБА_3 - адвоката Токменко В. В. та адвоката Антощук Л. П.,

редставники митної служби ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Токменка Володимира Віталійовича, діючого в інтересах ОСОБА_3 ,

на постанову Подільського районного суду м. Києва

в складі судді Ікорської Є.С. від 28 березня 2024 року

у справі №758/14897/23 Подільського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України

громадянина Литовської республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого генеральним директором Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2024 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено штраф у розмірі 50 відсотків товару у розмірі 168 621 гривню 84 копійки. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

З постанови суду слідує, що на підтвердження вини ОСОБА_3 до протоколу про порушення митних правил № 0464/90300/23 додано копії таких документів: листа №7.6-20-1/7.6-20.1/13/497 від 27.11.2023 р. про направлення протоколу № 0464/90300/23 з копією доказу направлення, декларації №23UA69U7 від 06.02.2023 р., копії ЕА №UA903220/2023/2869 від 06.02.2023 р., витягу з АСМО «Інспектор» «Курс валют станом на 05.02.2023», рахунку-фактури (Інвойс) № KKLS-0002376, CMR №KKLV0027262, сертифікату UAB «VIADA LT», договору №22/03-29DPS від 29.03.2022 р., додатку №1 до договору №22/03-29DPS від 29.03.2022 р., листа Держмитслужби № 20/20-01-01/7.6/211 від 01.03.2023 з додатком, листа Держмитслужби № 7.6-1/7.6-20.3/13/928 від 21.03.2023 р., листа Держмитслужби № 7.6-1/7.6-20.3/13/2296 від 09.06.2023 р. з додатком, листа ORLEN №63 від 20.04.2023 р., листа ORLEN №64 від 28.04.2023 р., листа ORLEN №D2(11/5-9)-1451 від 29.06.2023 р., запрошення № 7.6-3/7.6-20.1/13/2389 від 14.06.2023 р., листа вх. №3850/13 від 28.06.2023 р. з додатками, запрошення № 7.6-3/7.6-20.1/13/2388 від 14.06.2023 р., листа вх. №3808/13 від 27.06.2023 р. з додатками, службового листа №7.6-20/812 від 27.11.2023, дослідивши які суд дійшов висновку про те, що директором ПІІ «Амік Україна» ОСОБА_4 було здійснено переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом. Таким чином, директором ПІІ «Амік Україна» ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), вчинено порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, що є підставою для накладення стягнення

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник-адвокат Токменко В. В., діючий в інтересах ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та закрити провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_10 складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що судом не було надано оцінки доказам, наданими стороною захисту. Висновки суду ґрунтуються на документах митного органу, які додані до протоколу, вказані документи не містять будь-яких доказів вини ОСОБА_3 чи інших складових адміністративного правопорушення. Матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував, що зміст листів АТ «Орлеан Ліетува» містить підтвердження факту саме невидачі ним, як виробником продукції, сертифікату якості № 162500.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисники - адвокат Токменко В. В. та адвокат Антощук Л. П., апеляційну скаргу підтримали, просили постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представники митної служби ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи її необґрунтованою.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисників - адвоката Токменко В. В. та адвоката Антощук Л. П., що діють в інтересах ОСОБА_3 , представників митної служби ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2023 року головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Енергетичної митниці, ОСОБА_8 у відсутності особи, що притягується до відповідальності - громадянина Литви ОСОБА_10 , Генерального директора Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна», складено протокол про порушення митних правил №0464/90300/23.

Відповідно до змісту протоколу 05.02.2023 через митний кордон України пункт пропуску «Ягодин - Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці з Литовської Республіки в Україну на адресу Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» (Україна, 04071, м. Київ, Подільський р-н, вул. Верхній Вал, буд. 68, ) (далі - ПІІ «Амік Україна») був переміщений товар «Газ нафтовий скраплений для автомобільного транспорту, клас А , LST EN 589:2018+A1:2022» загальною вагою 17,999 тонн, 33,607 тис. л при 15 градусах Цельсія, вартістю 8394,91 євро.

Зазначений товар був оформлений в Енергетичній митниці за митною декларацією: типу ІМ 40 ЕА від 06.02.2023 № 23UA69U7.

Переміщення товару через митний кордон України здійснено на підставі наступних документів: сертифіката якості від 31.01.2022 р. № 2-8991; рахунка-фактури від 03.02.2023 р. № KKLS-0002376; контракту від 29.03.2022 р. № 22/03-29DPS; додатку до контракту від 18.05.2022 р.№ 1.

Відповідно до умов контракту від 29.03.2022 р. № 22/03-29DPS та додатку до контракту від 18.05.2022 р. № 1, укладеного між ПІІ «Амік Україна» в особі генерального директора ОСОБА_10 (ОСОБА_11), (Покупець) та литовським підприємством UAB «VIADA LT» (LT-14185, м. Вільнюс, Озаручі г. 1А, Авізенья. ЛИТВА) в особі генерального директора Unas Vytautas Karlavicius (Продавець), Продавець зобов`язується поставити (продати) замовлений Товар на експорт в Україну Покупцеві протягом строку дії Договору, а Покупець зобов`язується прийняти замовлений товар, оплатити його та доставити у визначеному місці відповідно до умов, викладених в договорі. Контрактом від 29.03.2022 р.№ 22/03-29DPS та додатком до контракту від 18.05.2022 р. № 1 визначено термін Товар - дизельне паливо; бензин, зріджений нафтовий газ. Конкретний тип/сорт палива для реалізації вказується в окремих додатках (Додаток) до цього Договору та/або зазначається в сертифікаті якості, що надається разом з товарно-транспортними документами. Походження продукції - Литва.

Відповідно до пункту 5.7 контракту від 29.03.2022 р. № 22/03-29DPS Продавець гарантує, що товар відповідає стандартам для відповідного товару Литовської Республіки, а якість товару підтверджується відповідним сертифікатом якості (паспортом якості), виданим виробником, що надається в документах на поставку.

Згідно з відомостями, зазначеними в наданих до митних органів документах, на митну територію України ввезено товар «Газ нафтовий скраплений для автомобільного транспорту, клас А, LST EN 589:2018+A1:2022» походженням з Литовської Республіки.

З метою підтвердження якості товару, відповідності його стандарту LST EN 589:2018+A1:2022 та якісних показників (фізико-хімічних властивостей) - компанією UAB «VIADA LT» на цю партію товару, що поставлявся на адресу ПІІ «Амік Україна», було видано сертифікат (паспорт) якості від 31.01.2022 р. № 2-8991. В зазначеному сертифікаті (паспорті) якості є інформація, що характеристики (якісні показники та фізико-хімічні властивості) товару зазначено в ньому на підставі сертифіката якості № 162500 «Orlen Lietuva».

Враховуючи те, що компанія UAB «VIADA LT» не є виробником товару, інформація про якісні показники (фізико-хімічні властивості) та відповідність товару вимогам (стандарту) LST EN 589:2018+A1:2022, зазначена в виданому нею сертифікаті якості від 31.01.2022 р. № 2-8991, використана з сертифікату якості № 162500 виданого безпосередньо підприємством виробником Public Company «Orlen Lietuva» (Литва).

Відповідно до вимог ст. 198 Митного кодексу України митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації.

Постановами Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 р.№ 1147 «Про заборону ввезення на митну територію України товарів, що походять з Російської Федерації» та від 09.04.2022 р. №426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації.

З метою дотримання вищезазначених заборон та обмежень, посадовими особами ПІІ «Амік Україна» під час переміщення товару через митний кордон України до митних органів, з метою підтвердження відомостей про фізико-хімічні показники товару, відповідності нафтопродукту стандарту LST EN 589:2018+A1:2022 і його ідентифікації, надано документ про якість, а саме сертифікат (паспорт) якості від 31.01.2022 р. № 2-8991, який складені на підставі сертифіката заводу виробника - «Orlen Lietuva» № 162500.

Також з метою підтвердження виробництва зазначеного товару в Литовській Республіці до митних органів України надано декларації про походження товару (заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи

будь-якому іншому документі, який стосується товару, а саме: рахунок-фактура від 03.02.2023 № KKLS-0002376, в якому зазначено, що країна походження товару - Литва.

01 березня 2023 року листом № 20/20-01-01/7.6/211 Держмитслужба проінформувала Енергетичну митницю щодо використання суб`єктами ЗЕД з метою приховування походження нафтопродуктів, зокрема вироблених в російській федерації, підроблених сертифікатів якості, виданих публічною компанією «Orlen Lietuva».

З метою перевірки даної інформації Енергетичною митницею, в тому числі дійсності сертифікату якості виробника № 162500, на адресу представництва «Орлен Летува» в Україні направлені відповідні запити (листи від 21.03.2023 № 7.6-1/7.6-20.3/13/928 та від 09.06.2023 № 7.6-3/7.6-20.3/12/2296).

Відповідно до отриманої від представництва АТ «Орлен Летува» в Україні та від Public Company «Orlen Lietuva» інформації (листи від 20.04.2023 р. № 63, від 28.04.2023 № 64, від 29.06.2023 № D2 (115-9)-1451 та від 16.10.2023р. № D2 (12.11-9)-2356), сертифікат якості № 161042 литовським підприємством «Orlen Lietuva» не видавався (відомості про сертифікат якості з таким номерами у підприємства відсутні). Покупці, які об`єднують різні продукти на своїх терміналах і згодом продають ці продукти третім особам, зобов`язані надати власні сертифікати якості та не мають права використовувати сертифікати, видані Компанією. Така поведінка порушує правові норми Литовської Республіки.

Отже, з метою дотримання встановлених законодавством України з питань митної справи заборон та обмежень, ідентифікації товару при його переміщенні через митний кордон України митним органам ПІІ «Амік Україна» було надано документи, а саме сертифікат якості від 03.02.2023 № KKLS-0002376, що містить відомості про фізико-хімічні показники вказані на підставі сертифікату виробника товару № 162500, факт видачі якого, виробником «Orlen Lietuva» не підтверджено.

Тобто посадовими особами ТОВ ПІІ «Амік Україна» вчинено дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «Газ нафтовий скраплений для автомобільного транспорту, клас А , LST EN 589:2018+A1:2022» загальною вагою 17,999 тонн, 33,607 тис. л при 15 градусах Цельсія, вартістю 8 394,91 Євро (337 243,68 грн. по курсу НБУ на день перетину митного кордону України) з приховуванням від митного контролю шляхом надання до митного органу, як підстави для переміщення документів, одержаних незаконним шляхом, а саме сертифікату (паспорту) якості від 31.01.2022 № 2-8991, який складений на підставі сертифіката заводу виробника - «Orlen Lietuva» № 162500.

Відповідно до частини другої ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з даними картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами, керівником ПІІ «Амік Україна» є громадянин Литви ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ). Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і вирішує питання діяльності підприємства.

Згідно з інформацією, розміщеною в АСМО «Інспектор» ПІК «Провадження в справах про ПМП» Держмитслужби, встановлено, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ) до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. ст. 482, 483 Митного кодексу України, не притягувалася.

Таким чином, директором ПІІ «Амік Україна» ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), вчинено порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, а саме переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Визнаючи ОСОБА_3 , директором ПІІ «Амік Україна» винним у здійсненні переміщення або дії, спрямованої на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції вважав, що з огляду на докази, додані до протоколу про порушення митних правил, доводи захисників є безпідставними. Оскільки відповідь від митних органів Латвійської Республіки надійшла до Енергетичної митниці 03.07.2023, що на переконання суду першої інстанції, свідчить про момент фактичного виявлення правопорушення, а протокол про порушення митних правил надійшов до суду 07.12.2023, тобто у 6-місячний строк з моменту виявлення правопорушення, суд дійшов висновку про те, що строк накладення адміністративного стягнення не сплив.

Апеляційний суд вважає, що наведених висновків суд дійшов не встановивши обставин, що мають значення та не надавши належну оцінку доказам, що були подані стороною захисту.

Згідно з частиною п`ятою статті 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулює Митний кодекс (далі - МК).

Частиною першою статті 458 МК встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке є протиправними, винними (умисними або з необережності) діями чи бездіяльністю, що посягають на встановлений Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи Кодексом чи іншими законами України, і за які Кодексом установлено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 487 МК провадження у справах про порушення митних правил здійснюють відповідно до Кодексу, а в частині, що її не регулює Кодекс, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9)

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням" (частина перша статті 486 МК).

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 489 МК ).

Частиною 1 ст. 483 МК встановлено адміністративну відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України. Об`єктивною стороною даного правопорушення є безпосередньо переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи. Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві відомості.

При цьому, незаконно одержаними визнаються документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу як підставу для переміщення товару є підробленими чи одержані незаконним шляхом або містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Згідно зі статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як підтверджується матеріалами, справи переміщення товару через митний кордон України здійснено на підставі наступних документів: сертифіката якості від 31.01.2022 № 2-8991; рахунка-фактури від 03.02.2023 № KKLS-0002376; контракту від 29.03.2022 № 22/03-29DPS; додатку до контракту від 18.05.2022 № 1.

Контрактом від 29.03.2022 № 22/03-29DPS та додатком до контракту від 18.05.2022 № 1 визначено термін Товар - дизельне паливо; бензин, зріджений нафтовий газ. Конкретний тип/сорт палива для реалізації вказується в окремих додатках (Додаток) до цього Договору та/або зазначається в сертифікаті якості, що надається разом з товарно-транспортними документами. Походження продукції - Литва.

Відповідно до пункту 5.7 контракту від 29.03.2022 № 22/03-29DPS Продавець гарантує, що товар відповідає стандартам для відповідного товару Литовської Республіки, а якість товару підтверджується відповідним сертифікатом якості (паспортом якості), виданим виробником, що надається в документах на поставку.

Згідно з відомостями, зазначеними в наданих до митних органів документах, на митну територію України ввезено товар «Газ нафтовий скраплений для автомобільного транспорту, клас А, LST EN 589:2018+A1:2022» походженням з Литовської Республіки.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивна сторона правопорушення ОСОБА_10 , полягає у поданні до митного органу, як підстави для переміщення, документів, одержаних незаконним шляхом, а саме сертифікату (паспорту) якості від 31.01.2022 № 2-8991, який складений на підставі сертифіката заводу виробника - «Orlen Lietuva» № 162500.

Як випливає із змісту протоколу, незаконність одержання сертифікату якості від 03.02.2023 № KKLS-0002376 полягає у тім, що зазначені у ньому відомості про фізико-хімічні показники вказані на підставі сертифікату виробника товару № 162500, факт видачі якого, виробником «Orlen Lietuva» не підтверджено, оскільки відповідно до отриманої від представництва АТ «Орлен Летува» в Україні та від Public Company «Orlen Lietuva» інформації (листи від 20.04.2023 № 63, від 28.04.2023 № 64, від 29.06.2023 № D2 (115-9)-1451 та від 16.10.2023р. № D2 (12.11-9)-2356), сертифікат якості № 162500 литовським підприємством «Orlen Lietuva» не видавався (відомості про сертифікат якості з таким номерами у підприємства відсутні).

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що сертифікаті якості від 31.01.2022 № 2-8991 видано UAB «VIADA LT» (продавцем за контрактом), яке не є виробником товару відповідно із умовами контракту. Інформація про якісні показники (фізико-хімічні властивості) та відповідність товару вимогам (стандарту) LST EN 589:2018+A1:2022, використана з сертифікату якості № 162500 виданого безпосередньо підприємством виробником Public Company «Orlen Lietuva» (Литва).

Отже, сертифікат якості від 31.01.2022 № 2-8991, що був поданий під час митного оформлення, був отриманий ПІІ «Амік Україна» від продавця UAB «VIADA LT» відповідно до пункту 5.7 контракту від 29.03.2022 № 22/03-29DPS, що виключає отримання документів (що подаються для митного оформлення) за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

За таких обставин об`єктивна сторона правопорушення, на якій ґрунтується звинувачення у порушенні митних правил, а саме надання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що одержані незаконним шляхом - відсутня.

Щодо подання до митного органу, як підстави для переміщення сертифікату (паспорту) якості від 31.01.2022 № 2-8991, який складений на підставі сертифіката заводу виробника - «Orlen Lietuva» № 162500, який, зазначається в протоколі, заводом виробником не видавався, апеляційний суд вважає, що за підтвердження таких обставин, об`єктивну сторону правопорушення становлять дії з подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, які є підробленими.

Європейський суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) виснува, що, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не мас: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на

захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)

Водночас, оцінюючи докази, що були подані стороною захисту у суді першої інстанції, апеляційний суд зазначає, що за змістом листа (а.с. 71-73, оригінал оглянуто апеляційним судом у засіданні) підприємства виробника Public Company «Orlen Lietuva», що адресовано UAB «VIADA LT» (за місцем вимоги), «…компанія «Orlen Lietuva» повідомляє, що Компанія продала компанії UAB «VIADA LT» та видала наступні сертифікати якості:

Номер сертифікату якості АБ Орлен Летува, виданого для виготовленої партії нафтопродуктівНомер сертифікату якості АБ Орлен Летува, виданого замовнику для окремої проданої партії нафтопродуктівКонтракт №Продукт
00_4912836LT/23/028/E/TN/IЗріджений нафтовий газ LPG
… Компанія вжила заходів для підсилення захисту своїх сертифікатів якості, розпочавши видачу сертифікатів якості для кожної реалізованої партії х унікальним номером, що складається з вдвох наборів цифр. Перший набор цифр (наприклад, 162998_4947036) відображає номер сертифіката резервуара для зберігання Нафтопереробного заводу, а другий набір цифр (наприклад, 162998_4947036) є унікальним номером кожної окремої проданої партії. Компанія не видає сертифікати якості лише з одним набором цифр (наприклад, 162998), за винятком зрідженого газу (LPG). Зміни до нумерації сертифікатів якості LPG були внесені в останню чергу, тому вони можуть з`являтися в обігу з одним набором цифр. Враховуючи зазначене вище, Компанія у відповідь на зврення Митної служби України, не може підтвердити справжність сертифікату якості, якщо його номер зазначений лише з одним набором цифр…

… У цьому конкретному випадку, UAB «VIADA LT», під час видачі сертифікатів якості своїм клієнтам не вказала повний номер Сертифікату якості Компанії, виданого для окремої партії нафтопродуктів, відвантажених замовнику, який складається з двох наборів цифр; натомність, у ньому зазначено лише номер первинного (внутрішнього) Сертифікату якості Компанії, зазначеного Компанією в примітках до Сертифікату якості, який використовується як довідник для фактичних даних про партію, продану замовнику та відвантажену зі спеціального накопичувального резервуару.

Видавши сертифікат якості від свого імені, компанія UAB «VIADA LT» діяла правильно, однак зазначаючи початковий (внутрішній) сертифікат якості як джерело певних показників якості (наприклад (162998) замість Сертифікату якості з повним номером, виданого компанією (тобто 162998_4947036), вона допусти неточність, яка призвела до цієї проблемної ситуації. Компанія підтверджує, що показники якості, включені в сертифікат якості, що виданий компанією UAB «VIADA LT» не змінилися, а компанія UAB «VIADA LT» не коригувала жодного з них і не мала наміру ввести в оману учасників ринку та/або державні органи. Компанія підтверджує справжність виготовленої продукції відповідно до номерів Сертифікатів якості, виданих на нафтопродукти і зазначених у цьому листі.»

Таким чином, твердження протоколу про те, що литовським підприємством «Orlen Lietuva» не видавався (відомості про сертифікат якості з таким номерами у підприємства відсутні) не відповідають фактичним обставинам.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність

даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Право на справедливий суд за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) (далі - Конвенція) охоплює, зокрема, право на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини для застосування гарантій Конвенції, які стосуються кримінальних аспектів, напрацював три критерії, на основі яких діяння можна вважати кримінальним, а саме: 1) з`ясування того, як його кваліфікують у національному праві: кримінальне правопорушення, адміністративне, дисциплінарне тощо; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи [рішення у справі Engel and оthers v. The Netherlands від 8 червня 1976 року (заяви №№ 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), § 82, § 83]. Для застосування статті 6 Конвенції в кримінальній ділянці достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось кримінальним з погляду Конвенції або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до кримінальної ділянки [рішення у справі Lutz v. Germany від 25 серпня 1987 року (заява № 9912/82), § 55].

Отже, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням [рішення у справах Engel and others v. The Netherlands від 8 червня 1976 року (заяви №№ 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), Гурепка проти України/Gurepka v. Ukraine від 6 вересня 2005 року (заява № 61406/00), A. Menarini Diagnostics S.R.L. v. Italy від 27 вересня 2011 року (заява № 43509/08)].

Європейський суд з прав людини в § 21 рішення у справі Надточій проти України/Nadtochiy v. Ukraine від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03), зокрема, зазначив, що «приписи Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон, та регулюють їх поведінку у спосіб застосування стягнень (штраф та конфіскація), що є як покаранням, так і стримуванням від вчинення порушення. Отже, митні правопорушення, що їх оспорюють, мають ознаки, притаманні «кримінальному звинуваченню» в розумінні статті 6 Конвенції».

Приписи санкції частини першої статті 483 Кодексу мають кримінально-правовий характер як за своєю каральною та стримувальною метою, так і за суворістю визначеного нею додаткового обов`язкового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.). Обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

У мотивувальної частини Рішення від 22 грудня 2010 р. № 23-рп/2010 Конституційний Суд України зазначив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4).

Отже презумпція невинуватості, крім кримінального процесу, підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення та означає, що всі сумніви стосовно події порушення та винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь; недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Виходячи із стандарту доведення «поза розумним сумнівом» апеляційний суд вважає, що протокол про порушення митних правил № 0464/90300/23 та додані копії таких документів: листа №7.6-20-1/7.6-20.1/13/497 від 27.11.2023 про направлення протоколу №0464/90300/23 з копією доказу направлення, декларації №23UA69U7 від 06.02.2023, копії ЕА №UA903220/2023/2869 від 06.02.2023, витягу з АСМО «Інспектор» «Курс валют станом на 05.02.2023», рахунку-фактури (Інвойс) № KKLS-0002376, CMR №KKLV0027262, сертифікату UAB «VIADA LT», договору №22/03-29DPS від 29.03.2022, додатку №1 до договору №22/03-29DPS від 29.03.2022, листа Держмитслужби № 20/20-01-01/7.6/211 від 01.03.2023 з додатком, листа Держмитслужби № 7.6-1/7.6-20.3/13/928 від 21.03.2023, листа Держмитслужби № 7.6-1/7.6-20.3/13/2296 від 09.06.2023 з додатком, листа ORLEN №63 від 20.04.2023, листа ORLEN №64 від 28.04.2023, листа ORLEN №D2(11/5-9)-1451 від 29.06.2023, запрошення № 7.6-3/7.6-20.1/13/2389 від 14.06.2023, листа вх. №3850/13 від 28.06.2023 з додатками, запрошення № 7.6-3/7.6-20.1/13/2388 від 14.06.2023, листа вх. №3808/13 від 27.06.2023 з додатками, службового листа №7.6-20/812 від 27.11.2023, не є безаперечними доказами переміщення ОСОБА_10 товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, одержаних незаконним шляхом.

Обставини отримання ПІІ «Амік Україна» незаконним шляхом сертифікату якості від 31.01.2022 № 2-8991, що був поданий під час митного оформлення, не встановлено, як і не встановлено обставин незаконного використання сертифіката заводу виробника - «Orlen Lietuva» № 162500, продавцем UAB «VIADA LT», що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_10 складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_10 у порушенні митних правил та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження, у зв`язку з чим постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2024 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Токменка Володимира Віталійовича, діючого в інтересах ОСОБА_3 , задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 28 березня 2024 року скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_10 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.П. Євграфова