КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/3376/22 Головуючий у І інстанції Карабаза Н.Ф.
Провадження № 33/824/3320/2024 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2024 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ірпінського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 рокупро притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Постановою Ірпінського районного суду м. Києва від 26 грудня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 496,20 грн на користь держави

Не погоджуючись з вказаною постановою, 28 травня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, а також порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Посилається на те, що він не був присутнім при винесенні оскаржуваної постанови, про її існування дізнався лише 17 січня 2023 року після ознайомлення його захисника з матеріалами справи.

Крім того, він не мав об`єктивної можливості підготувати та подати апеляційну скаргу у зв`язку з введенням на всій території України воєнного стану через військову агресією РФ, постійними обстрілами, наявністю перебоїв з постачанням електроенергії та зв`язком.

Також зазначає, що до цього він неодноразово подавав апеляційні скарги особисто та через свого захисника, проте Київським апеляційним судом було відмовлено в поновлені йому строку на апеляційне оскарження.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Ірпінського міського суду Київської області проголошена 26 грудня 2022 року.

Відповідно, останній день строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції припав на 05 січня 2023 року.

Апеляційна скарга на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2022 року була подана 28 травня 2024 року.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність справи про адміністративне правопорушення відносно нього в Ірпінському міському суді Київської області, звертався до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, та був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді першої інстанції, що підтверджується судовою повісткою про виклик та довідкою про доставку SMS-повідомлень в судові засідання на 13 жовтня 2022 року, 17 листопада 2022 року і 26 грудня 2022 року (а.с. 11, 15, 17, 18).

Відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень текст оскаржуваної постанови був оприлюднений в Реєстрі 03 січня 2023 року, про що зазначав і сам апелянт.

Звертаючись до суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 не навів об`єктивних та непереборних обставин, які перешкоджали йому звернутися із апеляційною скаргою на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2022 року вчасно. Також, ОСОБА_1 не довів, що пропуск ним строку на апеляційне оскарження був пов`язаний зі збройною агресією РФ, введенням на території України воєнного стану, обстрілами та перебоями з електроенергією.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 як особисто так і через свого захисника неодноразово подавав апеляційну скаргу на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2022 року та заявляв клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на ті ж обставини.

Постановами Київського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року, від 22 серпня 2023 року, від 25 жовтня 2023 року, від 04 грудня 2023 року, від 05 січня 2024 року, від 16 лютого 2024 року, від 25 березня 2024 року, від 24 квітня 2024 року визнано наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2022 року неповажними та відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 та його захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2022 року, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала на підставі ст.294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2022 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 26 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути особі, яка її подала, як таку що подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Таргоній