Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Гапончука В.В.,

з участю

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 Собковського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.03.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, та на підставі п.7 ч.1 ст.247, ст.38 КпАП України провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 30.10.2023 року о 12.00 годині в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , чим порушував громадський порядок та спокій громадян (а.с.39).

В поданій апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважає, що постанова суду є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а провадження підлягає до закриття.

Вказує на те, що конфліктна ситуація між ним та ОСОБА_3 виникла в особистому кабінеті директора, яке не є громадським місцем, конфліктна ситуація стосувалась їхніх особистих неприязних відносин між собою. А тому в його діях відсутня як об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, так і сама подія правопорушення.

Просить постанову скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.с.42-44).

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Учасники, які з`явилися в судове засідання не заперечували щодо продовження слухання справи у відсутності ОСОБА_1 . А тому, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги; заслухавши захисника ОСОБА_1 Міщук І.В., яка підтримала останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити; потерпілого ОСОБА_3 та його представника, які заперечили доводи апеляційної скарги, просили постанову суд залишити без змін; приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ст.173 КпАП України дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тобто, з диспозиції вказаної статті вбачається, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини, що складаються у сфері громадського порядку, роботи підприємств, установ та організацій, а безпосереднім об`єктом протиправного посягання є громадський порядок та спокій громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, передбачає наявність діяння, зокрема нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та вчинення інших подібних дій, що як наслідок порушують громадський порядок та спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт; стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Встановлено, що обставини, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, відбувалися у приміщенні (кабінеті директора) Волинського обласного фізкультурно-спортивного товариства «Спартак», що знаходиться за адресою: місто Луцьк, вулиця Глушець, 20, яке належить Луцькій міській раді, в присутності декількох осіб, чим було порушено нормальні умови для праці та спричинило певні негативні наслідки для діяльності даної організації.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, заявою ОСОБА_3 про злочин, письмовими поясненнями очевидців події.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, суду пояснив, що перебуваючи в приміщенні спорткомплексу він нікого не обзивав, нікому не погрожував та не виражався нецезурною лексикою. В той день він намагався з`ясувати у ОСОБА_3 з якої причини він та його дружина наносили тілесні ушкодження його дружині.

З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту конфліктної ситуації, яка склалася між ним та потерпілим, яка виникла в особистому кабінеті директора, що стосувалася їх особистих неприязних відносин між собою.

Так, з пояснень потерпілого ОСОБА_3 вбачається, що 30.10.2023 року він перебував у своєму робочому кабінеті у приміщенні спорткомплексу разом з дружиною та малолітнім сином. Близько 12.00 год до нього увірвався ОСОБА_1 і намагався вдарити його та дружину ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_1 нецензурно лаявся та погрожував.

При розгляді справи місцевим судом були допитані в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Взяті показання свідків судом першої інстанції належним чином обґрунтовані.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що у матеріалах справи відсутні докази про порушення ним громадського порядку та вчинення «дрібного хуліганства», передбаченого ст.173 КпАП України, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції, належним чином встановив фактичні обставини скоєного, оцінив зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КпАП України.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КпАП України, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КпАП України, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.