Справа № 166/812/24 Провадження №33/802/488/24 Головуючий у 1 інстанції:Фазан О. З.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Кота Сергія Івановича на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 19 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування всіма транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 605 ( шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 травня 2024 року о 11:35 год на автодорозі між с.Велимче та Теклине керував автомобілем марки "OPEL" р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився , чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішення суду захисник Кот С.І. подав апеляційну скаргу, в якій вважає його необґрунтованим та незаконним, оскільки воно винесене з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та постановленням на його думку незаконного рішення. Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини водія ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, а всі докази були здобуті з порушенням чинного законодавства, відомчих інструкцій, а також з порушенням Конституційних прав і свобод, в тому числі права на захист. Зазначає, що в матеріалах провадження наявний рапорт інспектора ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Приходька П., в якому інспектор вказує, що причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є порушення п.2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» - відповідно до якої поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу. Проте, на переглянутому в суді першої інстанції DVD диску не вбачаються технічні несправності транспортного засобу ОСОБА_1 . Будь які матеріальні докази (протоколи чи постанови) про порушення п.2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» в матеріалах справи відсутні. Однак, місцевий суд, як на іншу причину зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 посилається на протокол про адміністративне правопорушення від 20.05.2024 року, в якому вказано, що причиною зупинки транспортного засобу, є керуванням автомобілем ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Таким чином, звертає увагу про неправомірність й безпідставність зупинки поліцейським водія, що суперечить Закону України « Про дорожній рух» й ПДР, і є підставою вважати всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, в тому числі процедура огляду водія, неправомірними за правовим принципом «доктрина плодів отруйного дерева». Крім того, вказує, що при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколу, ОСОБА_1 не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням права водія на правовий захист і ставить під сумнів висновок про доведеність вини ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене просить оскаржуване рішення в даній справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник Кот С.І. будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання 19.07.2024 року не з`явилися.

Водночас, від захисника Кота С.І. надійшло клопотання, в якому останній просить проводити розгляд апеляційної скарги без його участі та участі ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Кота С.І.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 071516 від 20.05.2024 року, за змістом якого ОСОБА_1 20 травня 2024 року о 11:35 год на автодорозі між с.Велимче та Теклине керував автомобілем марки "OPEL" р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від огляду з використанням спеціальних технічних засобів та в закладі охорони здоров`я (а.с.2-3);

- довідками Ковельського РУП ГУНП у Волинській області з яких вбачається, що ОСОБА_1 на протязі року до адміністративної відповідальності не притягався та має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 03.05.2017 (а.с.5-6).

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доводиться і відеозаписами представленими працівниками поліції, з яких окрім іншого вбачається, що він керував автомобілем марки "OPEL" р/н НОМЕР_1 , а також те, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в працівника поліції були підстави вважати, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, роз`яснивши його порядок та процедуру, однак на місці зупинки (події) транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Після цього, було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме ухиленні особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Доводи сторони захисту, про відсутність причин для зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , є необґрунтованими, оскільки спростовуються наданими працівниками поліції відеозаписами, з яких зокрема вбачається, що останні під час зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 встановлювали військово облікові документи останнього, що підтвердив і сам ОСОБА_1 в суді першої інстанції.

Твердження сторони захисту, що інспектор ВРПП Ковельського РУП ГУНП у Волинській області старший лейтенант поліції Приходько П., у своєму рапорті зазначив причину зупинки п.2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», відповідно до якої поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, проте на переглянутому DVD диску не вбачаються технічні несправності транспортного засобу, то вони є аналогічні тим, яким місцевий суд дав належну правову оцінку, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Не знайшли свого підтвердження і посилання сторони захисту в тій частині, що працівниками поліції при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння та при складанні протоколу не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право ОСОБА_1 на допомогу адвоката, оскільки вони спростовуються наданими працівниками поліції відеозаписами, з яких зокрема вбачається, що останніми було усно роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі його право скористатись юридичною допомогою адвоката, однак ОСОБА_1 такого бажання не виявив.

Згідно п.п.2,3,7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № №1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння були вказані поліцейським в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленні водія для огляду на стан сп`яніння, а також в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначено про наявність різкого запаху алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя.

Таким чином, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП шляхом закриття провадження у справі.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Ратнівського районного суду Волинської області від 19 червня 2024 року підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 адвоката Кота Сергія Івановича залишити без задоволення, а постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 19 червня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя

Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк