Справа № 699/638/24
Номер провадження № 3/699/353/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , працюючого водієм в ТОВ «АФ «Корсунь», паспорт НОМЕР_1 , виданий 28.08.2012 Корсунь-Шевченківським РС УДМС України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_2 , інші дані суду невідомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 30.03.2024 серії ААД № 048090 (далі протокол).

З протоколу вбачається, що 30.03.2024 о 17 год. 40 хв. в смт. Стеблів по вул. Міцерука водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки зі згоди водія, результат позитивний 2,31 ‰. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора DRAGER. Водієм порушено вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час складання адмінматеріалу у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалося.

Адміністративний матеріал крім протоколу містить акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківку тесту ОСОБА_1 на стан сп`яніння; копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; роздруківку інформації щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія; роздруківку фото з місця події; диск із записом подій, що передували складенню протоколу.

Відповідно до змісту письмових пояснень ОСОБА_1 , зазначених у протоколі, він заперечив факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що результат, який показав тест, є наслідком вживання ним антибіотиків.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився. Заяв та клопотань від нього не надходило.

Водночас, його захисник адвокат Кривошия О.А. до початку судового засідання до матеріалів справи подав клопотання про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнає, оскільки вказаним автомобілем він не керував, а огляд на стан сп`яніння було проведено з порушення процедури, встановленої законом, так як поліцейські зупинили його без передбачених законодавством для цього підстав. Указане зумовлено тим, що з`ясуванню наявності ознак алкогольного сп`яніння та проведенню огляду водія на стан сп`яніння повинна передувати законна зупинка (тобто передбачена ст. 35 Закону України «Про національну поліцію») працівниками поліції транспортного засобу під керуванням особи. Однак захисник зазначає, що в даному випадку відсутні докази зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням саме ОСОБА_1 , що відбулась на законній основі. На думку захисника про вказане свідчить те, що згідно з матеріалами відео фіксації з нагрудних камер працівників поліції, момент його зупинки працівниками поліції не зафіксовано. А при складенні протоколу не було вказано ОСОБА_1 , на підставу його зупинки. Будь-яких письмових доказів правомірної зупинки матеріали справи не містять.

У судовому засіданні захисник подане клопотання підтримав. Наголосив, що за кермом транспортного засобу міг бути не ОСОБА_1 , тому він не є суб`єктом правопорушення і не повинен був проходити огляд на стан сп`яніння. При цьому вказав, що поліцейські зупинили ОСОБА_1 без передбачених для цього підстав. Разом з тим захисник зазначив, що не вважає за необхідне надавати до справи медичну документацію щодо призначення ОСОБА_1 такого лікування, що могло мати наслідком отримання позитивної проби на алкоголь.

Суд, дослідивши матеріали справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розглянувши клопотання захисника Кривошиї О.А. про закриття провадження у справі слід зазначити, що його твердження про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та що працівники поліції зупинили його без законних для того підстав, суперечать одне одному.

Водночас, на відеозаписі зафіксовано, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 стверджував, що алкогольних напоїв він не вживав, проте того, що саме він керував транспортним засобом не заперечував ні сам ОСОБА_2 , ні його дружина Інна.

При цьому, зі змісту відеозапису вбачається, що крім протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 також було складено постанову за ч. 10 ст. 121 КУпАП за перевезення дитини віком двох років на передньому сидінні автомобіля.

Положеннями ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Таким чином, у суду відсутні сумніви того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням ним правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, полягає у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився 30.03.2024 о 17.45 год. за допомогою газоаналізатору «Драгер», результат якого становить 2,31 ‰. Проведення огляду зафіксовано на відеозапис.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що вбачається з наданого працівниками поліції відеозапису.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, зміст якого зазначено вище, актом та результатами огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння; відеозаписом.

Таким чином, судом установлено, що 30.03.2024 о 17 год. 40 хв. в смт. Стеблів по вул. Міцерука водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується оглядом, який проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою газоаналізатора DRAGER, результат позитивний 2,31 ‰, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставини, які обтяжують та пом`якшують відповідальність порушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання новим правопорушенням.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, його відношення до вчиненого, беручи до уваги відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність, суд призначає ОСОБА_1 покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Крім того, з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. ст. 130, 283-285, 307 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , працюючого водієм в ТОВ «АФ «Корсунь», паспорт НОМЕР_1 , виданий 28.08.2012 Корсунь-Шевченківським РС УДМС України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_2 , інші дані суду невідомі визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, штраф підлягає стягненню у примусовому порядку у подвійному розмірі.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.) грн.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Літвінова Г.М.