Справа № 473/1/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"10" січня 2024 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е., з участю секретаря судового засідання Данилевич Т.О.,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗСУ, старшого солдата, старшого водія автомобільного взводу військової частини НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП - НОМЕР_2

за ч.3 ст. 172 - 11 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172 КУпАП. Відповідно до тексту протоколу 22 жовтня 2023 року о 08:00 годині в місці дислокації військової частини НОМЕР_1 виявлено відсутність на військовій службі старшого водія автомобільного взводу військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 , мобільний телефон якого знаходився на зв`язку, але ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання на території військової частини НОМЕР_1 . В результаті чого, командир автомобільного взводу штаб - сержант ОСОБА_3 організував розшукові заходи з встанолвення місця перебування старшого солдата ОСОБА_1 . Під час розшукових заходів здійснено подворний обхід місця його проживання, перевірені гаражні кооперативи та заклади громадського харчування. У ході розшукових заходів не було встановлено місце перебування старшого солдата ОСОБА_1 . Наступного дня, 23 жовтня 2023 року о 08:00 годині старший солдат ОСОБА_1 повернувся до військової частини НОМЕР_1 .

За протоколом №78 від 26 грудня 2023 року військової частини НОМЕР_1 про адміністративне правопорушення, адміністративно - правова кваліфікація в діях військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації старшого солдата ОСОБА_1 , визначена з наявністю кваліфікуючих ознак військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172 - 11 КУпАП, а саме: самовільне залишення військової частини тривалістю до десяти діб.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що вина старшого солдата ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172 - 11 КУпАП не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст.278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Проте у протоколі про адміністративне правопорушення №78 від 26 грудня 2023 року військової частини НОМЕР_1 , складеному відносно старшого солдата ОСОБА_1 , фактично не зазначені конкретні дії правопорушника, які б підпадали б під об`єктивну сторону та мали ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.3 ст.172 - 11 КУпАП, що є обов`язковою ознакою саме цього правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.172 - 11 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією частиною ст.172 - 11 КУпАП наступає при самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до ч.4 ст.172 - 11 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією частиною ст.172 - 11 КУпАП наступає при вчиненні діяння, передбаченими частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Відповідно до ч.5 ст.407 КК України, кримінальна відповідальність за цією частиною ст.407 КК України наступаж при самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Що стосуеться сспіввідношення понять «бойовi дії» (вiдповiдно, «бойова обстановка») та «военнi дії», то в цьому випадку, законодавчим шдтвердженням цьому можуть слугувати положення ст.4 Закону України «Про оборону України» вiд 06 грудня 1991 рроку, де передбачається, що воєнні дії розпочинаються Збройними Силами України разом з іншими військовими формуваннями на пiдставi вiдповiдного ршення Президента України.

Аналiз вiйськового законодавства України (зокрема, положень глави другої розділу першого Бойового статуту вказує на те, що часовi рамки умов бойової обстановки обмежуються строками отримання бойового завдання (бойового розпорядження чи наказу), на ведення бойових дій підрозділами, частинами, з`єднаннями, на виконання бойового завдання.

Отже, саме з настанням зазначених обставин вступає в дію або припиняє діяти кримінальний закон щодо військових злочинів, котрий розрахований на періож iснування умов бойової обстановки. Відповідно , і час вчинення вiйськових злочинів в умовах бойової обстановки обмежується рамками наведених обставин.

Бойова обстановка може створюватися не тільки на фронті, але i в тилу (наприклад, пiд час десанту противника або при нанесенні повітряних нальотів чи ракетних ударів), а також мати мiсце як у військовий час, так i в мирний час (наприклад, при ліквідації прикордонних конфлiктiв).

Таким чином, для того щоб правильно застосувати кримінальний закон щодо військових злочинів, чи КУпАП щодо військових адміністративних правопорушень, необхідно точно визначити:

а) час його дії в залежності вiд настання умов военного стану чи умов бойової обстановки;

б) час вчинення правопорушення, тобто коли воно скоєно або в умовах военного стану чи в умовах бойової обстановки;

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення №78 від 26 грудня 2023 року військової частини НОМЕР_1 , складеному відносно старшого солдата ОСОБА_1 , не містить всіх конкретних даних про обставини вчинення адміністративного правопорушення, у такому вигляді через його істотні недоліки не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачаться на користь військовослужбовця ЗСУ, старшого солдата ОСОБА_1 .

З наведених вище мотивів та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, суд приходить до висновку, що представлені в протоколі адміністративного правопорушення та в матеріалах справи докази, які б підтверджували вину старшого солдата ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172 - 11 КУпАП є недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172 - 1 КУпАП.

З урахуванням наведеного, висновок виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , викладений в протоколі про адміністративне правопорушення №78 від 26 грудня 2023 року військової частини НОМЕР_1 , складеному відносно старшого солдата ОСОБА_1 , /а.с.1 - 4/, що ним скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172 - 11 КУпАП, в судовому засіданні не доведений, і даний висновок не ґрунтується на матеріалах справи про адміністративне правопорушення та законі.

Представлені в протоколі адміністративного правопорушення докази, в тому числі і данні з матеріалів справи про адмінінстративне правопорушення, які б підтверджували вину старшого солдата ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172 - 11 КУпАП є недостатніми та недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172 - 11 КУпАП.

Вчинення даного адміністративного правопорушення старшим солдатом ОСОБА_1 не було підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява №36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява №926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Отже, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність в діях старшого солдата ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.3 ст.172 - 11 КУпАП,

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.283, ст.285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172 - 11 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. Е. Дробинський