ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/437/24 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч. 1 ст.122-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та позбавлено його права керування транспортними засобами на строк 4 (чотири) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 27 квітня 2024 року о 13 год. 45 хв., керуючи автомобілем марки «BMW 330», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Тернополі на вул. Бродівська, 59, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою увімкнених проблискових маячків синього і червоного кольорів та звукового спецсигналу. ОСОБА_1 був зупинений шляхом переслідування патрульним автомобілем марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду змінити та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не було враховано, що він не чув вимоги про зупинку.

Зазначає, що накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його можливості отримувати доходи та забезпечувати сім`ю.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.

Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, відображені у даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №885137 від 27.04.2024 року; копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2013724 від 27.04.2024 за ч.2 ст.122 КУпАП; відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції з фіксацією вчиненого правопорушення; рапорті інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП від 27.04.2024 року, яким суд дав оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Окрім цього, в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення, за обставин встановлених судом, повністю визнав.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_1 суворіше за видом та розміром стягнення, яке передбачене санкцією ч.1 ст.122-2 КУпАП, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 33-35 КУпАП, не врахував дані про особу порушника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, відсутність обтяжуючих вину обставин, а його робота безпосередньо пов`язана з керуванням транспортними засобами. Крім того, у нього на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про їх народження.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами в даному випадку є надто суворим і його слід змінити.

З огляду на викладене вище та відповідно до ч.9 ст. 294 КУпАП при апеляційному перегляді постанови по справі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про підставність апеляційних вимог, у зв`язку із чим постанову місцевого суду слід змінити в частині накладення стягнення в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.122-2 КУпАП та вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-36, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 - змінити в частині призначеного стягнення.

Призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі дев`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн., за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя