Справа № 598/2556/24
провадження № 3/598/1307/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

"02" грудня 2024 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Гудима І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі матеріали, які надійшли з відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 130 КпАП України,-

в с т а н о в и в :

До провадження Збаразького районного суду Тернопільської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №144065 від 06 жовтня 2024 року: « ОСОБА_1 , 06.10.2024 року о 09 год. 11 хв. в м.Збараж по вул.Павленка Тернопільського району, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння із згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер Алкотест номер 6820. Відповідно до тесту 1216 проведеному 06.10.2024 року о 09 год. 18 хв., водій дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (результат огляду позитивний 0,67 проміле). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.9 а ПДР керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що того дня, а саме 06.10.2024 року приблизно о 09 годині на а/д Р-43 в м.Збараж по вул.Павленка Тернопільського району керував автомобілем марки «ВАЗ 21081», номерний знак НОМЕР_2 . При цьому він був тверезим. Тоді ж його було зупинено працівниками поліції, які запропонували йому продути у пристрій «Драгер» для визначення стану алкогольного сп`яніння. Він погодився, результат показав 0,67 відсотки алкогольного сп`яніння, з результатом не був згідний та пов`язує такий результат з технічною несправністю приладу, і хотів пройти огляд у медичному закладі, про що говорив поліцейським. Однак, працівники поліції його згоди на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не взяли до уваги, та склали протокол про адміністративне правопорушення. Зазначає, що пояснення у протоколі написав зі слів поліцейського.А тому, вважає, що поліцейськими порушено порядок складання щодо нього адміністративних матеріалів та вважає, що відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, просить закрити провадження з зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши докази по справі вважаю, що дані адміністративні матеріали підлягають закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення виходячи із наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, в якості доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №144065 від 06.10.2024 року; відеозаписи, що здійснювалипрацівники поліції під час зупинки транспортного засобу.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, що міститься на DVD диску, а саме відеозапису відзнятого на нагрудну камеру працівника поліції при виконанні ними своїх службових повноважень, долученого до матеріалів справи в якості доказу, вбачається, що ОСОБА_1 06 жовтня 2024 року о 09 годині 11 хвилин в м.Збараж по вул.Павленко Тернопільської області керував транспортним засобом «ВАЗ 21081», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки, оскільки виникли підозри, що водій керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Після проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 результат проходження огляду на стан сп`яніння і не дочекавшись згоди з результатом огляду, та не запитавши чи бажає пройти медичний огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, пояснив, що на нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КпАП України. При цьому, ОСОБА_1 запитував в поліцейських, чи можливо в лікарню проїхати для проведення обстеження, що останні проігнорували. Також, будь-яких доказів вручення ОСОБА_1 направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я не зафіксовано.

Згідно п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до розділу 1 п.7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Вимогами п.п. 8, 12 Інструкції також передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що у разі не проходження огляду за допомогою технічних засобів або відмови в його проходженні, або незгоди з його результатами, водію має бути запропоновано пройти такий огляд в закладах охорони здоров`я. Лише після відмови від проходження огляду у закладах охорони здоров`я можна констатувати наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, у зв`язку з порушенням вимог п. 2.9(а). Правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку, пункт 6 розділу ІХ Інструкції).

Отже, зазначені нормативні акти чітко передбачають, що у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки чи незгоди водія із результатами огляду на місці зупинки, працівник поліції зобов`язаний запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі.

Проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, але і шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо.

І лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП. Якщо ж водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за статтею 130 КУпАП відсутні.

Однак, з переглянутого в судовому засіданні вищевказаного відеозапису, вбачається, що працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 результат проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного пристрою. В подальшому з відефрагменту не вбачається, що працівник поліції отримав згоду з результатом огляду, не запитав ОСОБА_1 чи бажає пройти медичний огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. В свою чергу ОСОБА_1 запитував в працівника поліції: «А в лікарню ніяк?», однак бажання його було проігноровано. При цьому, з відеозапису не вбачається вручення ОСОБА_1 направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що факт вчинення адміністративного правопорушення має бути підтверджений лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», і таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зазначає в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» протоколу про адміністративне правопорушення, що «визнаю провину» зі слів поліцейського, тому суд не приймає до уваги надані ним вищевказані пояснення, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що у даному випадку мало місце порушення працівниками поліції вимог нормативних актів щодо порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що в свою чергу дає підстави суду, відповідно до ст.266 КпАП України, вважати вказаний огляд недійсним, тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, в зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст. 247, ст.266, ст.284, ст.294 КпАП України,

п о с т а н о в и в :

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА