Справа № 309/3398/23
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
07.06.2024 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 06.12.2023,
Постановою судді Хустського районного суду від 06.12.2023 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.07.2023 серії ААД № 340141 ОСОБА_1 13.07.2023, о 21 год. 25 хв., на автодорозі Н-09 «Мукачево-Рогатин_Львів», 56 км.+300 м. керуючи транспортним засобом «Мерседес-Бенц», н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху та виїзді з АЗС «Елерон», не переконався, що його виїзд буде безпечним, не створить перешкоди іншим транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі та не надав дорогу транспортному засобу «Шкода Октавія», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, та допустив зіткнення з ним, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.1, 10.2, 8.4 «г» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Місцевим судом встановлено, що водій автомобіля марки «Мерседес-Бенц», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не допустив порушення п.п. 33.2, 33.4 Правил дорожнього руху, адже перед початком руху, переконався, що смуга руху, на яку він виїжджав була вільною від транспортних засобів і він не створював перешкоди при виконанні вказаного маневру.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить зазначену вище постанову судді від 06.12.2023 скасувати та винести нову, якою визнати винним ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що при складанні адміністративного протоколу поліцейським ОСОБА_3 відсутні будь-яких дані, які б давали підстави вважати, що поліцейський-інспектор був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий, а тому інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015.
Апелянт зазначає, що в своїх письмових поясненнях ОСОБА_4 від 13.07.2023 вказав «...виїзджаючи із АЗС хотів розвернутися, та не побачив, що стоїть знак рух дозволено праворуч, та не побачив що по головній дорозі їде автомобіль...». На думку ОСОБА_2 дане пояснення правдиве, однак місцевим судом проігноровано.
Також, звертає увагу на те, що 14 вересня 2023 року на адресу Хустського районного суду було надіслано клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів: копія висновку інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19Д07-23/7274-ІТ від 04.08.2023, паперовий конверт з флеш-накопичувачем «Mibrand 8G», які також судом першої інстанції не були взяті до уваги.
ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_5 порушено п.п.10.2, 10.1 та дії дорожніх знаків 2.1 «Дати дорогу та 4.2 «Рух праворуч» Правил дорожнього руху України. Це доведено, тому просить задовольнити апеляційну скаргу (а.с. 59-62).
В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_1 Гангур М.I. просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хустського районного суду від 06 грудня 2023 року у даній справі залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.
ОСОБА_6 вказує, що апелянт в апеляційній скарзі стверджує про те, що судом першої інстанції не були взяті до уваги та проігноровані письмові пояснення від 13.07.2023 та висновок інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/107-23/7274/-ІТ від 04.08.2023.
Щодо письмових пояснень ОСОБА_1 від 13.07.2023 зазначає, що вони були відібрані працівниками поліції безпосередньо після ДТП, коли ОСОБА_1 перебував у стані хвилювання, отже вони носять виключно суб`єктивний характер, тоді як в матеріалах справи наявний відеозапис місця ДТП, який дозволяє об`єктивно, повною мірою дослідити всі обставини справи.
Щодо посилання апелянта на висновок експерта, як на беззаперечний доказ винуватості ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції правильно не взяв доводи, викладені в цьому документі, оскільки цей доказ не може вважатися належним та допустимим, тому що він здобутий з грубим порушення норм КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою) у проваджені якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
З тексту експертизи вбачається, що така була проведена за заявою апелянта, що прямо суперечить вищевказаним нормам закону.
ОСОБА_6 зазначає, що апелянтом ані на етапі складання протоколу працівниками поліції, ані в ході судового розгляду не ставилося питання про призначення експертизи та призначення експерта відповідно до наведених норм права.
На думку ОСОБА_6 експертиза, на яку посилається апелянт, проведена з порушенням норм чинного законодавства, а висновки такої не відповідають обставинам справи з огляду на наступне.
Як зазначається в експертизі обставини ДТП взято згідно схеми місця ДТП, яка є неповною та не дає достатньої інформації для вирішення питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП.
На думку ОСОБА_7 експертом не взято до уваги відеозапис моменту ДТП, а також схему організації дорожнього руху біля АЗС «Елерон», яка в належний спосіб додана ним до матеріалів справи та досліджена судом.
Також, відповідаючи на Питання 1, експерт зазначає, що водій MERCEDES-BENZ GLF400 р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 , повинен був діяти у відповідності до технічних вимог пунктів 8.4 (г), 10.2 та 10.1 Правил Дорожнього руху України. Такий висновок суперечить обставинам справи, оскільки вказані пункти ПДР ОСОБА_1 при виїзді на головну дорогу було дотримано.
При відповіді на Питання 2, експерт вказує, що в даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля марки SKODA-Octavia р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був у разі виявлення небезпеки у вигляді автомобіля, який виїжджає на смугу його руху негайно вжити заходів до зменшення швидкості свого транспортного засобу, аж до повної зупинки, тобто діяти відповідно до технічних вимог пункту 12.3 Правил Дорожнього руху України. Таке відповідає відеозапису моменту ДТП, схеми місця ДТП, а також схеми організації дорожнього руху біля АЗС «Елерон».
Тобто експертом констатовано, що в даній ДТП наявна вина ОСОБА_2 .
Але такий висновок експерта є неповним, оскільки якби останній дослідив всі матеріали справи, то встановив би, що Апелянтом, також не було дотримано вимог дорожніх знаків та розмітки, визначеної Правилами Дорожнього руху України зокрема:
1) Дорожні знаки 5.16 та 5.18 - "Напрямки руху по смугах", який показує кількість смуг на перехресті та дозволені напрямки руху по кожній з них та "Напрямок руху по смузі", який показує дозволений напрямок руху по смузі. Знак 5.18 "Напрямок руху по смузі" зі стрілкою, що зображує поворот ліворуч іншим чином, ніж це передбачено цими Правилами, означає, що на даному перехресті поворот ліворуч або розворот здійснюється з виїздом за межі перехрестя направо та об`їздом клумби (розділювального острівця) у напрямку, показаному стрілкою;
2) Вимоги розмітки 1.20 - розмітка у вигляді трикутника вершиною вниз позначає наближення до поперечної розмітки 1.13, заздалегідь попереджає водіїв про наближення до місця, де треба поступитися дорогою іншим учасникам руху;
3) Вимоги розмітки 1.13 - розмітка, що позначає місце, де водій повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються перехрещуваною дорогою;
4) Вимоги розмітки 1.16.1 - розмітка, що позначає напрямні острівці в місцях поділу, розгалуження або злиття транспортних потоків, розділяє транспортні потоки протилежних напрямків.
Отже, як вбачається з вищевказаного, апелянтом була допущена низка порушень при русі по смузі, на якій дозволений виключно поворот (розворот) ліворуч, а саме ігнорування вищевказаних вимог дорожньої розмітки та рух даною смугою прямо.
При відповіді на Питання 3, експерт зазначає, що водій MERCEDES-BENZ GLF400 р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 виїхав із прилеглої території на головну дорогу та розпочав маневр повороту ліворуч, де по напрямку його руху було встановлено дорожні знаки 2.1 «Дати дорогу» та 4.2 «Рух праворуч», не надавши переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі.
Цей висновок є суперечливим, оскільки експертом правильно констатується, що автомобіль ОСОБА_1 в момент ДТП, як і автомобіль апелянта, знаходився на головній дорозі, але помилково зазначено інформацію щодо місця розташування указаних дорожніх знаків.
Ці дорожні знаки, згідно відеозапису та схеми організації дорожнього руху, розташовуються не на головній дорозі по напрямку руху ОСОБА_1 , а при виїзді з АЗС «Елерон», отже ОСОБА_1 було дотримано вимог дорожніх знаків.
Захисник ОСОБА_7 вважає, що факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, що підтверджується доказами, дослідженими в ході її розгляду і навіть висновком експертизи та просить апеляційну скаргу відхилити (а.с. 69-76).
В судовому засіданні в апеляційній інстанції потерпілий ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити із наведених у ній підстав. В судовому засіданні захисник Гангур М.І. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає оскаржувану постанову законно та обґрунтованою. ОСОБА_9 в судове засідання в апеляційному суді не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки апеляційний суд не повідомив, заяв та клопотань не подавав.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У цій справі суддя місцевого суду дослідив протокол про адміністративне правопорушення від 13.07.2023 серії ААД № 340141; схему місця ДТП та інші документи.
Судом першої інстанції досліджено відеозапис, відповідно до якого, громадянин ОСОБА_1 перед виїздом на головну дорогу з території АЗС зупинився, дав дорогу транспортним засобам, які рухались по головній дорозі, після чого звернув праворуч та виїхав на головну магістраль. При цьому жодної аварійної ситуації не створив та дотримався вимог дорожніх знаків 10.1, 10.2 ПДР України. Після, вже знаходячись на головній дорозі, ОСОБА_1 , переконавшись у безпечності маневру та у відсутності дорожніх знаків і розмітки, які б забороняли йому це робити, увімкнувши показник лівого повороту, почав здійснювати маневр розвороту ліворуч і саме в цей момент сталося ДТП.
Зі схеми місця ДТП від 13.07.2023 року слідує, що на виїзді із заправки «Елерон» розташовані два дорожні знаки 2.1 та 4.2. Ці знаки були дотримані водієм ОСОБА_1 . Також згідно схеми ДТП від 13.07.2023 та доданої стороною захисту до матеріалів справи схеми організації дорожнього руху, наприкінці крайньої лівої смуги руху головної дороги розміщена розмітка 1.13, яка позначає місце, де водій повинен у разі потреби зупинитися та дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещуваній дорозі та на деякій відстані від цієї розмітки - розмітка 1.16.1, що позначає острівець, який розділяє транспортні потоки протилежних напрямів і який теж перетинати забороняється.
Місцевим судом вказано, що в момент ДТП, транспортний засіб марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , здійснюючи маневр обгону попутного транспортного засобу, рухався прямо по лівій крайній смузі руху головної дороги, по якій рух прямо заборонено як дорожніми знаками, так і горизонтальною розміткою дороги.
Даний факт підтверджується і схемою ДТП, з якої вбачається, що місце зіткнення двох транспортних засобів знаходилося прямо при виїзді з лівої крайньої смуги руху головної дороги за розмітками 1.13 та 1.16.1 (а.с.55).
При цьому, місцевим судом зроблено висновок, що водій автомобіля марки «Мерседес-Бенц», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не допустив порушення п. 10.1, 10.2, 8.4 Правил дорожнього руху, адже перед початком руху, переконався, що смуга руху, на яку він виїжджав була вільною від транспортних засобів і він не створював перешкоди при виконанні вказаного маневру.
За цих обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді першої інстанції в оскарженій постанові та були б підставою для її скасування апелянтом в апеляційній скарзі не наведено.
За цих обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому оскаржена постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Відповідно до вимог п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а винесену щодо ОСОБА_1 постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 06.12.2023 без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош