Справа №333/53/24
Провадження №3/333/494/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вуглегірськ Донецької області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №891194 від 05.12.2023 року, 05.12.2023 року, приблизно о 20 год. 40 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №411665 від 04.12.2023 року, а саме: перебував за місцем мешкання потерпілої, принижував співмешканку ОСОБА_2 , погрожував їй.

04.01.2024 року справа відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП з Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшла до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, при цьому пояснив, що 04.12.2023 року він посварився зі співмешканкою ОСОБА_2 , у зв`язку з чим остання викликала співробітників поліції, які по приїзду на виклик склали стосовно нього терміновий заборонний припис стосовно кривдника, згідно якого йому заборонено знаходитися за місцем проживання ОСОБА_2 , тобто за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 зазначив, що він зі співмешканкою проживають за адресою: АДРЕСА_4 . При цьому, він мешкає в кімнаті №117, а його співмешканка в кімнаті №118. У цих кімнат один вхід.

Так, 05.12.2023 року він повернувся додому у свою кімнату (№117), перебував у стані алкогольного сп`яніння, знову виникла сварка зі співмешканкою й сусіди викликали поліцію.

Вину свою не визнає, так як він повернувся, але у свою кімнату, а не у кімнату своєї співмешканки.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила, що вона зі співмешканцем ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_4 , він в кімнаті № НОМЕР_1 , вона в кімнаті № НОМЕР_2 , які мають один вхід. При цьому, прохід до кімнати ОСОБА_1 через її кімнату.

Дійсно, 05.12.2023 року ОСОБА_1 повернувся після того, як відносно нього співробітники поліції склали терміновий заборонний припис, але він повернувся до себе у кімнату.

Санкція ч.1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,- суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Зважаючи на характер та суворість вказаних адміністративних стягнень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП вважаю, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суддя дійшов до такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно з ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є достатнім та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення.

Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому правопорушенні.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що останній порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №411665 від 04.12.2023 року, а саме: перебував за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Водночас, відповідно до пояснень ОСОБА_2 (співмешканки) та особистих пояснень ОСОБА_1 , він дійсно повернувся додому, але у свою кімнату - АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 мешкає в кімнаті АДРЕСА_6 . Зазначені кімнати мають один вхід.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали також не доводять порушення ОСОБА_1 вимог термінового заборонного припису, а саме перебування 05.12.2024 року за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Тобто, фактично ОСОБА_1 не порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці фактично порівнює адміністративне переслідування із кримінальним та відзначає універсалізацію понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), що передбачає необхідність доведення адміністративного обвинувачення державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, встановлені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставини не переконують суд у наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, а саме: порушення ним 05.12.2023 року вимог термінового заборонного припису стосовно кривдника за обставин, зазначених у відповідному протоколі.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження по цій справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.173-2, п.1 ст.247, ст.284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанову судді може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод