Справа № 950/1700/24
Провадження № 3/950/1016/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Косолап В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; проживає: АДРЕСА_1 ; не працює) за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом Серії ААД № 779016 від 14.05.2024, 14.05.2024 о 15 год. 40 хв. в м. Лебедин по вул. Вокзальній, ОСОБА_1 керував скутером «Хонда Діо» д.н. відсутній, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме млява мова, тремтіння рук, звужена зіниця ока. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння в Лебединській ЦРЛ водій відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 14.05.2024 він їхав на скутері свого племінника, чому його зупинили достеменно не знає, поліцейські йому цього не пояснювали. Чому йому запропонували їхати в лікарню, пояснити не зміг. Тоді він думав, що це якась стандартна процедура, він відмовився, бо не вбачав для цього підстав. Жодних наркотичних засобів він не приймає і не приймав, чому постало таке питання не знає, ніяких ознак йому не повідомляли і ніяких ознак у нього не було і не могло бути.

Заслухавши особу, яка притягується до відповідальності, дослідивши протокол та інші докази, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі, у разі відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водіїв на стан сп`яніння передбачений статтею 266 КУпАП.

Згідно з ч. 1 наведеної статті особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Крім того, спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до п. п. 1, 2 розділу І Інструкції № 1452/735 ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. п. 3, 4 розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Частина 1 ст. Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 7 вищевказаного Закону під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто поліцейський, на виконання своїх повноважень, повинен дотримуватись положень КУпАП в частині порядку огляду на стан сп`яніння, а також виконувати вимоги відомчих Інструкцій щодо виявлення та фіксації такого стану, фіксації процедури огляду, що є обов`язковою умовою настання відповідальності за ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол Серії ААД № 779016 від 14.05.2024; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозапис.

Так, дослідженим відеозаписом (файл «00Y0000__0005») зафіксовано, що 13.05.2024 о 15 год. 37 хв. поліцейський автомобіль прямує за мопедом, яким керує ОСОБА_1 . Після зупинки мопеда поліцейський запитує у водія документи на мопед, а також повідомляє, що останній керував мопедом, який не зареєстрований.

В ході розмови поліцейський повідомляє, що відносно водія будуть складені постанови за відсутність права керування транспортним засобом та за керування транспортним засобом, який не зареєстровано.

У той час, як поліцейський здійснює оформлення матеріалів (постанов), на 11 хв. 45 сек. поліцейський питає, чи вживав ОСОБА_1 наркотичні препарати та пропонує останньому для визначення стану наркотичного сп`яніння пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Слід зазначити, що як свідчить наданий відеозапис, такій пропозиції поліцейського не передували жодні повідомлення про виявлення у водія будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, в тому числі тих, які зазначені у протоколі. Фактично поліцейський пропонує водію пройти огляд «про всяк випадок», жодним чином не пояснюючи підстав пропозиції пройти такий огляд.

У складеному протоколі поліцейський СРПП ВП № 3 (м. Лебедин) Глудик Р. зазначає наступні ознаки сп`яніння, які начебто були ним виявлені: млява мова, тремтіння рук, звужена зіниця ока.

Однак, досліджений запис, по-перше, не фіксує того, що поліцейський повідомляє ці ознаки водію, тобто виявляє їх самостійно, зупинивши транспортний засіб. По-друге, на відео у ОСОБА_1 об`єктивно відсутні наведені вище ознаки, мова чітка, адекватна поведінка, положення спокійне, відповідає на усі поставлені запитання, виправляє поліцейського коли той указує неправильну назву транспортного засобу.

Також невідомо яким чином поліцейський установив ознаку «звужена зіниця ока».

Вказане свідчить про те, що ознаки сп`яніння були формально перераховані та викладені у протоколі, а не дійсно встановлені при спілкуванні з водієм, з метою забезпечення притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд вважає даний відеозапис неналежним доказом.

Суд наголошує на тому, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 255 КУпАП).

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, а саме в рішенні від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), зазначено: «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що у діях останнього відсутній склад зазначеного правопорушення, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 130, 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вадим КОСОЛАП