Рівненський апеляційний суд
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/12018/24

Провадження № 33/4815/854/24

Суддя Рівненського апеляційного суду Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Казбулатової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Казбулатової О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 25 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 липня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З матеріалів справи слідує, що 30 травня 2024 року о 00 год. 22 хв. в м. Рівне по вул. Басівкутська, 178 водій ОСОБА_1 в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху керував транспортним засобом Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився, а саме вчиняв дії по ухиленню від надання біологічного середовища сечі.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Казбулатова О.М. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що місцевий суд неправильно встановив обставини, що мають значення для справи, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Зазначає, що ОСОБА_1 не вживав та не вживає наркотичні засоби, а блідість обличчя пояснюється тим, що він постійно перебуває на лікуванні, оскільки переніс безліч травм та поранень внаслідок несення служби в ЗСУ. Крім того, в той день в нічний час перевозив свого побратима з лікарні до місця його проживання, який внаслідок служби втратив кінцівку, а реакція зіниць могла бути різною, зважаючи на різке освітлення ліхтарем. Наголошує, що дані обставини мають суттєве значення для справи, оскільки змінюють кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а саме свідчать про відсутність складу правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 25 липня 2024 року без участі останнього та його захисника (а.с.11).

Копію даної постанови суду захисник Казбулатова О.М. отримала 14.11.2024 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с.13).

Апеляційна скарга подана до місцевого суду 22.11.2024 року (а.с.17).

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника Казбулатова О.М. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, всупереч вказаних вимог закону, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та дійшов невірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція №1452/735).

Статтею 266 КУпАП окрім іншого передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Водночас, п.п.2,4 Розділу 1 Інструкції №1452/735 визначають, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. При цьому, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння та відповідно складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не було дотримано положень вищевказаних нормативно-правових актів, хоча він повинен був діяти у відповідності до положень ст.19 Конституції України, тобто на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Так, обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_1 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи.

Разом з тим відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються з доданими до нього матеріалами.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вказав, що він не вживав та не вживає наркотичні засоби, а блідість обличчя пояснюється тим, що він постійно перебуває на лікуванні, оскільки переніс безліч травм та поранень внаслідок несення служби в ЗСУ. Зазначив, що 30 травня 2024 року о 00 год. перевозив свого побратима з лікарні до місця його проживання, коли його автомобіль було зупинено працівниками поліції. Наголосив, що він не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, а лише просив дочекатись Військову службу правопорядку України.

Апеляційний суд приймає пояснення ОСОБА_1 , оскільки вони повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Так, із досліджених судом відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції. Після перевірки пред`явлених ним документів працівник поліції, вказуючи на ознаки наркотичного сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, на що останній погодився та вказав, що він пройде такий огляд у медичному закладі, однак для цього потрібно спочатку викликати ВСП, оскільки він є військовослужбовцем (файл 30.05.2024, час 03:50). Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що не має необхідності в тому, що б викликати ВСП. Також з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повторно декілька разів просить працівників поліції викликати ВСП та зазначає, що готовий пройти огляд у медичному закладі в присутності ВСП (файл 30.05.2024, час 05:10, 07:30, 09:30, 22:50), однак працівники поліції вказали, що він відмовляється від проходження огляду та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши вказаний відеозапис апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 фактично не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього.

З урахуванням викладеного, аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений діючим законодавством України.

З огляду на викладене, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративні правопорушення закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Казбулатовій О.М. строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 25 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Казбулатової О.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 25 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович