Єдиний унікальний номер №943/2143/24
Провадження №3/943/993/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., за участі секретаря судового засідання Гута О.С., за участі захисника Лукащука Я.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, не місце не працюючого , жителя АДРЕСА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП

встановив :

З протоколу серії ЕПР1 № 131650 від 18.09.2024 року, вбачається, що 18.09.2024 року о 09.12 год в с. Ріпнів по вул. Глибокій, 4, Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_2 керував трактором колісним марки Булат, без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі, відмовився від відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину свою заперечив повністю, показав, що тарктор придбав недавно, такий несправний, потребує ремонту, тому не встиг поставити на облік. 18.09.2024 року копав картоплю в дома, коли на подвір`я зайшли працівники поліції, трактор стояв на подвір`ї, сказали щось підписати, не знаючи що саме підписує, підписав. Проліцейський не пропонував продути прилад Драгер, чи пропонував пройти огляд в медичному закладі, не пам`ятає, бо був знервований. В цей день нічого не пив, п`яний не був та трактором не керував.

Захисник, адвокат Лукащук Я.М. також заперечив вину ОСОБА_2 в інкримінованому правопорушенні, мотивуючи тим, що поліцейськими не зафіксовано момент руху транспортного засобу, під керуванням саме ОСОБА_2 . Просив провадження у справі закрити за відсутності складу правопорушення.

Вислухавши водія, його захисника Лукащука Я.М., свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

З наданих суду матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Отже, пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справ, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився, що підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:

- даними протоку про адміністративне порушення серії ЕПР1 № 131650 від 18.09.2024 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення;

- відеозаписом події, який міститься на компакт-диску, де чітко зафіксована відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, і на місці події, за допомогою приладу Драгер, і в медичному закладі;

- рапортом інспектора СРПП ВП №2;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ..

В судовому засіданні досліджений відеозапис події, яка відбулася 18.09.2024 року в с. Ріпнів. Напершому відеофайлі зафіксовано рух трактора Булат, без номерного знаку, за кермом був водій в полосатій футболці, з сивим волоссям та бородою. Працівники поліції, побачивши даний транспортнгий засіб, який рухався їм на зустріч, розвернули службовий поліцейський автомобіль та поїхали за ним, водій вуличкою, звернув направо, на подвір`я, обгороджене металевим парканом, зупинив транспортний засіб поблизу будинку, накритого червоною черепицею.

На другому відеофайлі зафіксовано розмову поліцейських з водієм, з сивою бородою та волоссям, в полосатій футболці, яким виявився ОСОБА_2 .. Останній ствердив, що не керував трактором, алкоголю не вживав, при тому поводив себе розгублено та знервовано. Під час розмови з водієм, поліцейський виявив ознаки алкогольного сп`яніння в такого. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан на місці за допомогою приладу Драгер, останній відмовився. Також водій відмовився пройти огляд в медичному закладі.

В судовому засіданні була допитана в якості свідка дружина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка показала, що трактор купили весною, використовується рідко (привести щось з городу). 18.09.2024 року копали картоплю, працівники поліції прийшли на подвір`я, сказали, що щойно чоловік керував трактором без номерного знаку. Хоча чоловік трактором не керував, оскільки трактор стояв на подвір`ї несправний. Пропонували чоловікові пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовив, оскільки алкоголю не вживав. Пройти огляд в медичному закладі не пропонували. Чоловік підписав якісь документи надані поліцейським, та прогодився сплатит штраф.

Свідок ОСОБА_4 показав, що 18.09.2024 року допомагав ОСОБА_2 копати картоплю. Коли прийшли на подвір`я працівники поліції, трактор стояв на подвір`ї, ОСОБА_2 ним не керував, стояв біля трактора, алкоголю не вживав. Чи пропонували поліцейські пройти останньомю огляд на стан сп`яніння не чув.

Суд критично оцінює покази свідків, оскільки ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_2 , та є зацікавленою особою в справі. Свідок ОСОБА_4 лише зазначив, що ОСОБА_2 спиртне не вживав. Дані покази спростовуються матеріалами справи, зокрема записом з боді камери поліцейського.

Той факт, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, а саме трактором марки Булат без номерного знаку, спростовується матеріалами справи, зокрема записом на відеодиску, де зафіксований сивий чоловік в полосатій футболці, під час керування ним трактором, потім розмову останнього з поліцейськими.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП будь-який відеозапис ( до того ж зафіксований не в автоматичному режимі) на якому є будь-які фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_2 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Що стосується доводів захисника про закриття провадження у справі з підстав того, що у діях ОСОБА_2 відсутні події і склад адміністративного правопорушення, ураховуючи досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази, суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, були спростовані дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, покази ОСОБА_2 спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а відтак наявний у діях останнього склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виключає можливість закриття провадження у даній справі.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при розгляді матеріалів не було наведено, а обставини на які покликається захисник були в повній мірі спростовані доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Крім того, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Таким чином, докази, здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності не має.

ОСОБА_2 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що з метою виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке в даному випадку є безальтернативним, та стяннути з останнього в користь держави судовий збір.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, стягнення накладається у подвійному розмірі відповідно до ст. 308 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283, 307-308 КУпАП, суддя -

постановив :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд.

Повний текст постанови виготовлено 16.12.2024 року.

Суддя Б. М. Журибіда