ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/1348/24Головуючий у 1-й інстанції Сіянко В.М.
Провадження № 33/817/866/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М. , за участю ОСОБА_1 та його представника Пустоватого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 8 жовтня 2024 року щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою суду, 23 вересня 2024 року о 1:40 год на а/д М-30 192 км, с-ще Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Seat Ibiza», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду в найближчому медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляції ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження мотивуючи тим що лише після отримання постанови суду та ознайомлення з її змістом зміг подати апеляційну скаргу, постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити в звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Мотивує скаргу тим, що його було повідомлено про час та місце розгляду справи у суді інспектором поліції під час складення адмінматеріалів, що вважає порушенням вимог ст.277-2 КУпАП, згідно з якою повіста повинна вручатись особі не пізніше як за три доби до дня судового розгляду справи, чим порушено його права визначені ст.268 КупАП.

Посилається на те що в той же день 24.09.2024 року він пройшов огляд на визначення стану накротичного спяніння у лаборатаорії Борщівської міської лікарні та відповдіно до висновку лікаря № 1202 від 24.09.2024 року у його крові не було виявлено наркотичних речовин.

Вказує на нерозуміння того що виявлення у нього працівниками поліції о ознак накротичного спяніння у виді звужених зіниць очей становить склад адмінправопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його представника Пустоватого А.В., які підтримали апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Вважаю що слід поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови та визнати поважною причину його пропуску оскільки лише після отримання постанови суду та ознайомлення з її змістом він зміг подати апеляційну скаргу.

Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП грунтується на даних, що містяться у:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №134959, 23 вересня 2024 року о 1:40 год на а/д М-30 192 км, с-ще Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Seat Ibiza», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду в найближчому медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.;

-направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складене у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість (а.с. 3);

-відеозаписі на оптичному диску DVD-R, на якому зафіксовано зупинку водія, виявлення поліцейським ознак наркотичного сп`яніння та відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Ці докази є належними, допустимими та достатніми для підтвердження відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Перевіряючи посилання апелянта на неналежне повідомлення повідомлення його про час та місце розгляду справи у суді виходжу з того що йому було відомо про час та місце судового розгляду справи, окрім того, у суді апеляційної інстанції мав можливість скористатись повним обсягом наданих йому прав.

Проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану накротичного спянінну лабораторії Борщівської міської лікарні та відповідно отримання ним висновку лікаря № 1202 від 24.09.2024 року, згідно з яким у його крові не було виявлено наркотичних речовин не узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП, якою передбачно що огляд водія на визначненя стану наркотичного спяніння здійснюється у найближчому закладі охорони здоровя за направленням поліцейського та у його присутності не пізніше ніж до двох годин від виявлення підстав для огляду. Тому вказаний висновок не є доказом, який підтверджує відсутність у діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення. При цьому виходжу з того що на водія накладено адмінстягнення за те що він відмовився у визначеному законом порядку від проходження огляду на визначення стану спяніння, а не за керування автомобілем у такому стані.

Посилання апелянта на те, що він не розумів того що виявлення працівниками поліції у нього ознак наркотичного спяніння у виді звужених зіниць очей становить склад адмінправопорушення оцінюю критично оскільки склад адмінправопорушення становить відмова водія від проходження у визначеному законом порядку огляду на стан спяніння, а не навність у нього цих ознак. Окрім того, ОСОБА_1 як водій ознайомлений з вимогами ПДР України, а тому керуючи автомобілем зобовязаний був розуміти їх зміст.

Отже, апеляцію ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 8 жовтня 2024 року щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову постанову Підволочиського районного суду Тернопільської області від 8 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя