ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/680/23

Провадження № 33/4820/18/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Селезньової М.Д., Плюти В.С., Купельської Н.П., захисника Крижанівського В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника Крижанівського В.П., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2023 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, не працюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

За постановою суду, 17.03.2023 року о 21 год. 11 хв. в м.Славута Шепетівського району Хмельницької області, по вул. Миру, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем AUDI А6, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який зафіксовано за допомогою приладу Драгер 6820, результат - 2,26% проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Крижанівський В.П., в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Захисник переконує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 на посаді водія, а тому він є спеціальним суб`єктом та підлягає адміністративній відповідальності за ст. 172-20 Глави 13-Б КУпАП військові адміністративні правопорушення на підставі протоколу складеного командиром військової частини чи іншою уповноваженою особою, а не за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Крім того, сторона захисту не погоджується із правовою кваліфікацією діяння за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки самої події за ч. 1 ст. 130 КУпАП взагалі не існувало. Апелянт вказує на те, що в даному випадку відсутні: факт керування ОСОБА_1 автомобілем; законні підстави вимоги до ОСОБА_1 щодо проведення огляду на стан сп`яніння (ознаки сп`яніння не зазначені в протоколі і не підтверджені доказами); факт того, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду за допомогою приладу Драгер (відсутні підписи на чеку Драгер, в протоколі, направленні, акті огляду); факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі (на жодному із перелічених судом доказів цього не відображено). Зазначає, що працівниками поліції не було продемонстровано ОСОБА_1 прилад Драгер на наявність на ньому 0,00 перед використанням, що ставить під сумнів його показники після використання, не зазначено серію та номер приладу Драгер, через що не можливо співставити чи це один і той самий прилад. Поліцейськими не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Уважає, що вказане свідчить про порушенням порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкції N8 1452/735, а тому справа мала бути закрита, чого суд першої інстанції не встановив.

Заслухавши доповідь судді, захисника Крижанівського В.П., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевим судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобами на один рік постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 07 липня 2022 року, 17.03.2023 року о 21 год. 11 хв. в м.Славута Шепетівського району Хмельницької області, по вул. Миру, керував транспортним засобом - автомобілем AUDI А6, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який зафіксовано за допомогою приладу Драгер 6820, результат - 2,26% проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 486497 від 17.03.2023.

В судовому засіданні апеляційної інстанції стороною захисту надано копію постанови Житомирського апеляційного суду від 19 липня 2023 року, відповідно до якої постанову Житомирського районного суду від 07.07.2022 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУПАП скасовано, провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин дії ОСОБА_1 необхідно перекваліфікувати з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП, виключивши при цьому таку кваліфікуючу ознаку даного правопорушення як повторність.

Відповідно до положень п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, зокрема, даними:

- протоколу серії ДПР 18 № 486497 від 17.03.2023 згідно з яким, 17.03.2023 року о 21 год. 11 хв. в м.Славута Шепетівського району Хмельницької області, по вул. Миру, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем AUDI А6, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який зафіксовано за допомогою приладу Драгер 6820, результат - 2,26% проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП;

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №167469 від 17.03.2023 р., складеного стосовно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП відповідно до якого 17.03.2023 о 21 год 11 хв в м.Славута Шепетівського району Хмельницької області по вул. Миру, водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом AUDI А6 з державним номерним знаком НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, внаслідок чого заподіяні матеріальні збитки. Таким чином ОСОБА_1 порушив п.12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністратвине правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП;

- рапорту чергового ВП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 17.03.2023 про отримання повідомлення про ДТП, що мало місце 17.03.2023 в м.Славута Шепетівського району за участю ОСОБА_1 ;

- письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , з яких слідує, що вона є дружиною ОСОБА_1 , у вказаний у протоколі день та час, вони з чоловіком поверталися додому, під час руху, по вул. Миру, чоловік здійснив зіткнення з електроопорою. В момент зіткнення вона перебувала на передньому пасажирському сидінні;

- направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Славутської міської лікарні, у зв`язку з виявленими ознаками, зокрема: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний 2,26 % проміле;

- розписки ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП;

- розписки ОСОБА_1 про роз`яснення йому порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та направленням на проходження такого огляду в медичному закладі;

- чеку-роздруківки алкотестера-газоаналізатора Драгер 6820, з якого слідує, що у ОСОБА_1 17.03.2023 року о 21.37 виявлено 2,26 % проміле;

Ураховуючи сукупність вищевказаних доказів, апеляційний суд приходить до висновку про достатність вказаних доказів для встановлення вини ОСОБА_1 та кваліфікує його дії за ч.1 ст.130КУпАП.

Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

На спростування аргументів захисника, викладених в апеляційній скарзі, апеляційною інстанцією було досліджено відеозапис з місця події, з якого вбачається, що у темну пору доби поліцейські наздоганяють автомобіль AUDI А6, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , подають звукові та світлові сигнали, щоб автомобіль зупинився, на що водій не реагує, проїжджає на червоний світлофор, та згодом здійснює зіткнення з електроопорою. Працівник поліції підбігає до даного автомобіля, на пасажирському сидінні знаходиться жінка, а за кермом чоловік у військовій формі, якого затисло подушкою безпеки. Поліцейський запитує його чому він втікав, той відповідає, що злякався поліцейських. Водій виходить із-за керма з явними ознаками алкогольного сп`яніння, представляється ОСОБА_1 Погоджується на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат 2,26 % проміле, з результатом згідний, однак заперечує факт перебування за кермом, вказує, що водієм автомобіля була його дружина. Від проходження огляду в медичній установі відмовляється.

Крім того, факт перебування за кермом саме ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями його дружини ОСОБА_2 , яка зазначила, що в момент ДТП вона перебувала на пасажирському сидіння автомобіля.

Твердження сторони захисту, в частині визнання відеозапису недопустимим доказом, є безпідставними, з огляду на те, що вказаний відеозапис є чітким, містить всі необхідні для кваліфікації дій правопорушника обставини. А тому в апеляційної інстанції відсутні підстави вважати даний відеозапис недопустимим доказом.

Також, захисник вказує на порушення працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, так як працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак з такими доводами погодитись не можливо, у зв`язку з тим, що відповідно до вказаної Інструкції, огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння проводиться в разі того, якщо особа, яка пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» не погоджується з його результатами, однак, як вбачається з матеріалів справи, після проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», ОСОБА_1 будь - яких зауважень чи незгоди з проведеним оглядом не виказував, в медичний заклад їхати відмовився.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду, з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів допущено не було.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що в даній конкретній ситуації, вказане стороною захисту порушення, зокрема відсутність зазначення номеру та серії приладу Драгера у протоколі, не впливає на повноту, всебічність та об`єктивність з`ясування обставин у даній справі та доведеності, поза розумним сумнівом, факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки інші докази, досліджені апеляційним судом, в сукупності зі змістом відеозапису, надають можливість суду встановити обставини справи, та підтвердити обставини події правопорушення.

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений поліцейськими з порушеннями вимог законодавства, тому відповідно до вимог ст.266 КУпАП, такий огляд є недійсним, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції, з закриттям провадження в справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 є спеціальним суб`єктом, військовослужбовцем, а тому він підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП відхиляються, з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 172-20 КУпАП Глави 13Б, передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає, у розпиванні пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, а також в участі начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими їм військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв під час виконання ними обов`язків військової служби або невжиття ними заходів щодо відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, або приховування ними випадків розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв чи появи на військовій службі в нетверезому стані підлеглих їм військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів.

Разом з тим, адміністративні правопорушення на транспорті регулюється виключно нормами глави 10 КУпАП, а в даному випадку положеннями ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта з приводу того, що працівники поліції не продемонстрували ОСОБА_1 наявність на приладі Драгер показників - 0,00 є безпідставним та такими, які направлені лише на створення штучних підстав для скасування судового рішення.

Посилання захисника на не зазначення ознак сп`яніння у протоколі, не є безумовною підставою для скасування судового рішення, оскільки такі ознаки були вказані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який є невід`ємним додатком до протоколу.

Всі інші доводи, наведені захисником ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.

Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена лише за ч.1 ст.130 КУпАП, тому наявні підстави для зміни кваліфікації його дій з ч.2 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП та пом`якшення стягнення до меж, які встановлені санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Крижанівського В.П., в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2023 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша