Справа № 752/3373/24 Головуючий в суді І інстанції - Єсауленко М.В.
Провадження № 33/824/2814/2024 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Володарського В.Л., іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06 лютого 2024 року о 19 год. 19 хв., керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Gle 450», н.з. НОМЕР_1 (далі за текстом - Mercedes-Benz Gle 450), виїжджаючи з території АЗС «WOG», яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Ізюмська, 2, на проїзну частину вул. В. Брожка у м. Києві, не переконався, що такий маневр буде безпечним, та, повертаючи праворуч з території АЗС, не зайняв відповідне крайнє положення, при цьому одночасно здійснив перестроювання у другу смугу, перетнувши лінію суцільної розмітки 1.1 розділу 34 ПДР України, перетин якої забороняється, та зупинився для здійснення розвороту, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Renault Logan», н.з. НОМЕР_2 (далі за тестом - «Renault Logan»), який рухався позаду у попутному напрямку, та спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.3 (б), 10.1, 10.2, 10.3, 10.5, розділ 34 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказано, що зазначені в постанові висновки суду є неправильними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що в постанові суду зазначено зовсім інший опис дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ніж ті, що вказані в протоколі, а також особу визнано винною в порушеннях інших пунктів ПДР України, ніж ті, що зазначені в протоколі, внаслідок чого порушене його право на захист, адже особа, яка притягується до адміністративної відповідальності захищається саме від тих пунктів ПДР України, які зазначені в протоколі, а тому суд має розглядати справу лише в межах складеного протоколу. Крім того зазначив, що причинно-наслідковий зв`язок між виїздом із території АЗК та ДТП, що сталася на перехресті, відсутній, оскільки з відеозаписів з відеокамер спостереження АЗС видно, що у момент зіткнення водій автомобіля «Мерседес» не здійснював маневр перестроювання або маневр розвороту з правої смуги, оскільки вже рухався у лівій смузі, де позаду їхав автомобіль «Рено», який врізався у його задню частину після того, як автомобіль «Мерседес» гальмує, аби пропустити зустрічний транспорт, вже частково перебуваючи у повернутому ліворуч положенні. Також вказав, що водій автомобіля «Рено» мав достатньо часу на реакцію, але очевидно відволікся від керування, внаслідок чого і сталася ДТП. За таких обставин просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до постанови, суд визнав доведеним те, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (б), 10.1, 10.2, 10.3, 10.5, розділ 34 ПДР України та такі порушення перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП та її наслідками у виді механічних пошкоджень транспортних засобів.

Разом з тим, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_3 було поставлено порушення вимог п. 8.5.1, 13.1, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, що свідчить про те, що суд вийшов за межі протоколу та вказав про порушення ОСОБА_1 тих пунктів Правил дорожнього руху України, які йому у вину не ставились та від яких він позбавлений був можливості захищатися, що свідчить про порушення судом його права на захист та обгрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині відсутності в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 8.5.1, 13.1, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, які йому були поставлені у вину відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, то слід зазначити наступне.

Пунктом 8.5.1. ПДР України передбачено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Згідно з п. 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Разом з тим, матеріали зазначеної справи не містять будь-яких доказів, які б указували на те, що ОСОБА_1 у зазначеній дорожній обстановці не виконав будь-який із обов`язків, передбачених п.2.3 «б» ПДР України. Також матеріали справи не містять зазначення того, яким чином невиконання ОСОБА_1 вимог п. 8.5.1 ПДР призвело до наслідків у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР України, то за змістом п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дозволить водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру. Безпечний інтервал - це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП та пояснень водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданих в суді апеляційної інстанції, в даній дорожній обстановці саме автомобіль «Mercedes-Benz Gle 450» під керуванням ОСОБА_1 рухався попереду, а автомобіль «Renault Logan» під керуванням водія ОСОБА_2 рухався позаду по тій самій смузі. При цьому зіткнення автомобілів відбулось передньої частиною автомобіля «Renault Logan» в задню ліву частину автомобіля «Mercedes-Benz», що виключає наявність в діях водія ОСОБА_1 порушення вимог п. 13.1 ПДР та свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що докази, наявні в матеріалах справи, не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.п. 8.5.1, 13.1, 2.3 (б) ПДР України та що в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 не можливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька