ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/652/24 Справа № 711/8695/24 Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Головуючий у І інстанції Михальченко Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 22 жовтня 2024 року близько 20.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 принижував честь та гідність та створював психологічний тиск відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову, а провадження по справі закрити.

Вважає, що суд першої інстанції, під час прийняття рішення не врахував той факт, що його колишня дружина ОСОБА_2 , не зважаючи на суттєвий негативний вплив на дітей, завела стосунки з неблагополучною людиною, яка систематично вживає алкоголь та наркотики, займається вирощуванням та розповсюдженням конопель, правильним способом вирішення конфліктів вважає фізичне насилля, а груба нецензурна лайка є для цієї людини звичним способом спілкування. У відповідь на звернення апелянта щодо негативного впливу таких стосунків на дітей ОСОБА_3 відповіла йому, що для неї неважливий негативний вплив на дітей вона хоче фізичної близькості.

Вважає таку поведінку колишньої дружини розпутством.

Зазначає, що називаючи ОСОБА_2 блудницею, не принизив її честі та гідності.

Вказує, що він діяв з метою захисту психічного та фізичного здоров`я дітей, а не з метою нанесення шкоди психічному здоров`ю своїй колишній дружині.

При апеляційному розгляді були заслухані:

- ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- потерпіла ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість постанови судді.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею дотримано було.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч.1 ст.1 Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, домашнє насильство, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого, або можливість її заподіяння.

Слід вказати, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить. Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

Важливими елементами складу правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, є саме вчинення насильства у будь-якій формі його прояву та наслідки його застосування, які виражаються у заподіянні шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, або можливого його заподіяння яке могло настати та не настало незалежно від волі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення судді місцевого суду є обґрунтованим, а його висновки підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2024 року серії ВАВ №026869, в якому приведені обставини вчиненого правопорушення.

Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в ньому зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені обставини в цьому протоколі підтверджуються іншими доказами, на які послався суд першої інстанції.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення або іншу подію від 22 жовтня 2024 року, згідно якого ОСОБА_1 повідомила про те, що 22 жовтня 2024 року близько 20 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , її колишній чоловік ОСОБА_1 , принижував її честь та гідність, створював психологічний тиск;

Терміновим заборонним приписом стосовно кривдника.

Письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 від 22 жовтня 2024 року, відповідно до яких 22 жовтня 2024 року близько 20 год. 00 хв. за адресою проживання: АДРЕСА_2 , її колишній чоловік ОСОБА_1 , з яким офіційно розлучені з 02 травня 2024 року, принижував її честь та гідність, що негативно впливає на її психологічний стан.

Будь-яких даних, які б спростовували показання потерпілої, свідчили, що вона обумовлює ОСОБА_1 в матеріалах адміністративного провадження відсутні.

Попри доводи апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Всупереч позиції особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, про те, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 виник з вини останньої, через її поведінку, яку він вважає розпутною, не спростовує висновок суду першої інстанції про його винуватість у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук