Єдиний унікальний номер №943/1810/23
Провадження №3/943/34/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судового засідання Дутки С.І., за участю адвоката Скоробогатого М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

30 серпня 2023 року о 18 год. 42 хв. на вулиці Довженка, 10 у селі Сторонибаби Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував мотоблоком марки «Forte» із причіпом, без реєстраційного номера у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, будучи представленим повноважним захисником адвокатом Скоробогатим М.В., який в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що подав до суду письмове клопотання. При цьому, захисник покликався на відсутність у матеріалах справи жодних доказів на підтвердження факту керування його підзахисним транспортним засобом, що працівниками поліції не доведено, оскільки передня частина мотоблока обладнана двома сидіннями, на яких сидить його підзахисний та дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також вміє керувати даним мотоблоком, а останній перебував у нерухомому стані. Після отримання результату огляду ОСОБА_1 0,38 проміле працівники поліції, не отримавши згоду водія і не запропонувавши йому проїхати до медичного закладу, а відразу перейшли до складання відповідних матеріалів. Крім того, адвокат Скоробогатий М.В. покликається на те, що наявний у справі акт огляду не містить підпису ОСОБА_1 про згоду з його результатами, а місце зупинки його підзахисного не відповідає дійсності. Також захисник покликався на відсутність будь-яких доказів факту керування його підзахисним транспортним засобом, а відтак просив закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №548185 від 30.08.2023, яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (результат алкотесту 0,38% проміле). Крім того, вина ОСОБА_1 у цьому адміністративному правопорушенні доводиться роздруківкою газоаналізатора «Драгер», приладу «ARCC-0208» від 30.08.2023, яким за результатами огляду ОСОБА_1 підтверджено те, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння (результат алкотесту 0,38% проміле), із яким він погодився, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на вказаній роздруківці. Також вина ОСОБА_1 у скоєнні даного адміністративного правопорушення доводиться його письмовими поясненнями у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №548185 від 30.08.2023, де останній вказав, що «випив пива, більше такого робити не буде».

Крім того, вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення доводиться долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск CD-R), які досліджені безпосередньо в судовому засіданні та з яких убачається, що поліцейський автомобіль зупинився позаду мотоблоку під керуванням ОСОБА_1 , який виходить і рухається до поліцейського автомобіля, не вимкнувши двигуна мотоблока, а на запитання поліцейського «куди Ви везете тих дітей», ОСОБА_1 відповідає: «на город бульбу копати». Після відповідної пропозиції поліцейського ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, який показав результат 0,38% проміле, після чого ОСОБА_1 на зауваження поліцейського не заперечив вживання ним алкогольних напоїв та не висловлював незгоди із таким результатом його огляду, а на зауваження поліцейського про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та перевищення норми алкоголю вдвічі, останній лише посміхнувся та повідомив, що «багато не випив», «я адекватно себе веду». Після цього, поліцейський спитав ОСОБА_1 «пили?, згідні?», останній ствердно кивнув головою, а також жодних заперечень не висловлював, про що також об`єктивно слідує з відеозапису події.

Вказані докази суд вважає об`єктивними, логічними та послідовними, що спростовують висловлені стороною захисту в судовому засіданні заперечення, які не знайшли свого підтвердження у ході розгляду цієї справи.

Отже, із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, об`єктивно убачається те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд вважає необгрунтованими покликання захисника ОСОБА_3 , як на підставу закриття провадження в справі, зокрема те, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки оглянутим у судовому засіданні відеозаписом події об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 після зупинки працівниками поліції керованого ним транспортного засобу, на причепі якого він перевозив двоє дітей, вказаного факту правопорушник не заперечував, як і не спростовував самого ж факту керування ним транспортним засобом, а також на запитання поліцейського, куди він везе дітей, правопорушник дав ствердну відповідь (на город).

Також, на думку суду, не заслуговує на увагу версія сторони захисту про керування мотоблоком дружиною ОСОБА_2 , яка також вміє ним керувати, оскільки таке спростовується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом події, де ні ОСОБА_1 , ні його дружина ОСОБА_2 такого поліцейським не повідомляли та на місці пригоди не спростовували факту керування мотоблоком саме правопорушником, а не іншою особою.

Крім того, суд вважає помилковими доводи захисника про порушення поліцейським встановленої законодавством процедури такого огляду на стан сп`яніння, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи.

Зокрема, як покликався захисник Скоробогатий М.В., що після отримання результату огляду ОСОБА_1 0,38 проміле, працівники поліції, не отримавши згоду водія і не запропонувавши йому проїхати до медичного закладу, а відразу перейшли до складання відповідних матеріалів.

Відповідно до пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», - підставою для направлення поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я водія транспортного засобу, є відмова останнього від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловлена водієм незгода з результатами такого огляду.

Подібне за змістом законодавче положення закріплено в частині третій статті 266 КУпАП (в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я).

Однак, як убачається із відеозапису події, що після продування ОСОБА_1 алкотестера з результатом огляду 0,38% проміле, останній не висловлював своєї незгоди з таким результатом, а на зауваження поліцейського про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та перевищення норми алкоголю вдвічі, останній лише посміхнувся та повідомив, що «багато не випив», «я адекватно себе веду». Після цього, поліцейський спитав ОСОБА_1 «пили, згідні», останній ствердно кивнув головою, а також жодних заперечень не висловлював, про що також об`єктивно слідує з відеозапису події.

Пунктом 5 цієї Постанови передбачено, що підтвердженням стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Не заслуговують також на увагу доводи захисника про те, що наявний у справі акт огляду не містить підпису ОСОБА_1 про згоду з його результатами, оскільки згідно відеозапису події останній фактично пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, який показав результат 0,38% проміле, після чого ОСОБА_1 на зауваження поліцейського не заперечив вживання ним алкогольних напоїв та не висловлював незгоди із таким результатом його огляду, а також особисто підписав роздруківку газоаналізатора «Драгер», приладу «ARCC-0208» від 30.08.2023 із результатом огляду 0,38% проміле, про що також убачається із матеріалів справи.

Більше того, на думку суду, відсутність підпису ОСОБА_1 в акті його огляду на стан алкогольного сп`яніння не спростовує вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи захисника Скоробогатого М.В., на думку суду, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та мають формальний характер, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, судом не встановлено.

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Відтак, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною та підтверджена належними і достовірними доказами, а тому його слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним, спрямованим на виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 34, 35, 40-1, 130, 245, 266, 268, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос