ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/9609/21 Номер провадження 33/814/62/24Головуючий у 1-й інстанції Божко В.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М. з секретарем судового засідання ОСОБА_1 , за участі адвоката Гребенюк О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гребенюк О.О. подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 30 липня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 454 гривень.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 12.05.2021 р. о 01 год. 10 хв., керував автомобілем «Daewoo lanos» д/н НОМЕР_1 , по вул. Пушкінська, 102/1-А в м. Харкові, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме : неприродна блідість, порушення мови, зіниці не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я, відмовився в присутності двох свідків.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Гребенюк О.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що в поліцейських були передбачені Законом України «Про Національну поліцію» підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 .

Вказує, що працівниками поліції ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Зазначає, що суддя не звернув увагу та той факт, що акт огляду на стан сп`яніння не містить відомостей щодо відмови від огляду , відсутні дата час та місце такої відмови та інформації щодо особи стосовно якої він складався.

Письмові пояснення свідків виконані на друкованому шаблоні пояснень, а тому не можуть розцінюватися судом як доказ.

Свідки не підтвердили наявності жодних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_2 .

Посилається на відсутність на відеозапису факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, відсутній відеозапис щодо пропозиції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, в цілому відеозапис не вівся безперервно, та наданий суду не у повному обсязі.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення у судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явився, клопотань, заяв про відкладення не надходили, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши адвоката Гребенюк О.О. в підтримку поданої апеляційної скарги, яка не заперечувала щодо проведення апеляційного розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №119543 від 12 травня 2021 року, направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я, де вказано, що у ОСОБА_2 маються ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, порушення мови, зіниці не реагують на світло, пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 12 травня 2021 року, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 в їх присутності від проходження запропонованого огляду у закладі охорони здоров`я на стан наркотичного сп`яніння, рапортом поліцейського про обставини складання адміністративного матеріалу.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що працівник поліції пропонував пройти ОСОБА_2 огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від якого останній в присутності двох свідків відмовився.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у матеріалах справи доказів якими зафіксовано рух транспортного засобу «Daewoo lanos» д/н НОМЕР_1 , та його зупинку, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки із відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не наголошував поліцейським на тому, що не він перебував за кермом автомобіля та не заперечував факту керування транспортним засобом, виказував лише свою незгоду з підставами зупинення транспортного засобу під його керуванням, жодних заперечень щодо керування зазначеним транспортним засобом не висловлював і в ході ознайомлення зі складеним протоколом. Сам протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_2 .

Така версія виникла лише на стадії судового розгляду у суді першої інстанції.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або при складанні протоколу стосовно ОСОБА_2 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу, а саме безпідставності зупинки транспортного засобу та того, що він не керував транспортним засобом, є необґрунтованими.

При перевірці матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання щодо невинуватості ОСОБА_2 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння, і пояснення щодо відсутності ознак наркотичного сп`яніння та не бажання проходити огляд на стан сп`яніння не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_2 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, порушення мови, зіниці не реагують на світло.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився.

Далі, на спростування доводів апелянта, згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки не проводиться.

Твердження апелянта про проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, який повинен передувати проведенню у медичному закладі, є помилковими, та такими, що не узгоджуються з положеннями ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в супроводі працівників поліції була чіткою і зрозумілою для сприйняття.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі, є надуманими, та спростовуються дослідженими та правильно оціненими доказами.

Доводи адвоката про те, що відеозапис наданий працівниками поліції фрагментально, нарізками з різних моментів, не спростовують фактичних обставин справи та підтверджують факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також встановлено, що, хоча відеозапис з бодікамери працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час апеляційного розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і апелянт.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Твердження апелянта про складання пояснень свідків, які виконані на друкованому шаблоні пояснень не свідчить про недостовірність викладених даних у письмових поясненнях, оскільки вказані пояснення містять запис «пояснення записано вірно та мною прочитано. Зауважень до викладеного я не маю», підписані свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Такі посилання апелянта жодним чином не спростовують висновків суду про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статті 33 КУпАП суддя при накладенні стягнення врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Гребенюк О.О. подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 30 липня 2021 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко