Справа № 307/144/24
Провадження № 3/307/80/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бряник М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Лиса Гора, Первомайського району, Миколаївської області, мешканця АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , інспектора прикордонної служби 3 категорії дозиметриста 3 групи інспектора прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) сержанта строкової служби, передбачене ст. 172-18 ч. 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В період з 08 год. 00 хв. 13.01.2024 по 08 год. 00 хв. 14.01.2024 року ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків в прикордонному наряді «Перевірка документів» в міжнародному пункті пропуску «Солотвино», мав при собі особистий засіб зв`язку, а саме мобільний телефон «Apple Iphone 12», який було виявлено у нього в період з 01 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. 14.01.2024 року в ході проведення раптової перевірки організації та несення служби зміни прикордонних нарядів в пункті пропуску, про що свідчить ігнорування та не виконання поставленого наказу на охорону державного кордону старшим зміни прикордонних нарядів перед заступанням на службу 13.01.2024 року, чим порушив вимоги статті 23 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 зареєстрованого в Верховній Раді України 05.11.2009 за №1710-VI, вимоги пункту 12 глави 2 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1391/27836 («Прикордонним нарядам під час здійснення прикордонного контролю забороняється використовувати будь-які особисті засоби зв`язку, що не належать Держприкордонслужбі та не входять до предметів екіпірування прикордонного наряду...»), відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що заступаючи зранку 13.01.2024 на службу, особисто здійснював реєстрацію здачі мобільних телефонів особами прикордонного наряду у центрі, який розташований поза межами міжнародного пункту пропуску «Солотвино», про що вносив відповідні відомості до журналу здачі мобільних телефонів. До вказаного журналу також вніс відомості про здачу ним власного мобільного телефону, хоч фактично такий випадково залишив при собі в кишені, оскільки забув про нього. Під час проведення стройової перевірки, телефону у нього виявлено не було, оскільки такий він залишив у приміщенні міжнародного пункту пропуску. Ствердив, що мобільним телефоном він не користувався. Свою вину визнав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши дану справу вважаю, що у його діях є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ЗхРУ, № 149032 від 14.01.2024 року (а.с.1), витягом з книги прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) та результатів виконання плану охорони державного кордону здійснення прикордонного контролю в період з 20.00 13.01.2024 року по 08.00 14.01.2024 року (а.с.2), витягом з розділу «Список особового складу» відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) (а.с.3), письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.01.2024 року згідно яких вбачається, що останній виконував наказ на охорону Державного кордону у прикордонному наряді «Перевірка документів» в міжнародному пункті пропуску «Солотвино». Під час раптової перевірки, у нього було знайдено мобільний телефон та пояснив, що користування ним доведено не було. (а.с.5), та його особистими поясненнями під час розгляду справи.

Твердження ОСОБА_1 , про не доведення факту використання ним телефону під час несення служби, оцінюю критично, як обраний ним спосіб уникнення адміністративної відповідальності. Про це вказує зокрема те, що перед тим як приступити до виконання службового наказу, реєстрацію здачі мобільних телефонів в відповідному журналі ОСОБА_1 здійснював особисто та мобільні телефони інших службовців складу прикордонного наряду залишив на збереженні поза міжнародним пунктом пропуску «Солотвино», а власний мобільний телефон не здав та з цим телефоном прибув на міжнародний пункт пропуску, про що повідомив під час розгляду справи. Також стверджуючи про випадковість залишення у себе мобільного телефону, не вжив жодних заходів для того, щоб уникнути порушення вимог п.4 ч.5 ст. 23 Закону України «Про державну прикордонну службу України», відповідно до якого передбачено, що з метою попередження корупції військовослужбовцям та працівникам Державної прикордонної служби України під час здійснення прикордонного контролю забороняється мати будь-які особисті засоби зв`язку, що не належать Державній прикордонній службі України та не входять до предметів екіпірування прикордонного наряду (а.с. 14). Вказані вимоги закону містять заборону саме щодо наявності, а не використання особистих засобів зв`язку, а тому доводи ОСОБА_1 в цій частині не заслуговують на увагу.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, який за місцем несення служби характеризується позитивно, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної ч.2 ст. 172-18 КУпАП, у виді мінімального штрафу.

Згідно п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку.

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-18 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М. Бряник