Справа № 686/7025/24
Провадження № 3/686/2707/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хараджа Н.В.

за участі секретаря судового засідання Тарковської А.С., захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності адвоката Костика О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , начальника управління реагування на надзвичайні події ГУДСНС в Хмельницькій області, полковника,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

02.03.2024 року о 02 год. 00 хв. в м. Хмельницькому по вул. Майборського 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Qashqai +2», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, не стійка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, день та час розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. На адресу суду від ОСОБА_1 надійшли пояснення, за якими останній просить закрити вказане провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В поясненнях зазначає, що матеріали справи не містять доказів факту керування ним транспортним засобом, наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння, тимчасового затримання транспортного засобу та відсторонення його від керування цим транспортним засобом. Крім того зазначив, що відповідно до наявного в матеріалах справи відео, він погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, й неодноразово просив працівників поліції ознайомити його з доказами, підтверджуючими керування ним транспортним засобом. Проте вказані клопотання були проігноровані працівниками поліції, направлення в медичний заклад виписано не було.

У відповідності до ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з участю його захисника, який проти цього не заперечив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Костик О.М., в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_1 , просив закрити провадження з підстав, вказаних в поясненнях останнього, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Додатково зазначив, що інших осіб, які б керували вказаним транспортним засобом у місці та часі, вказаним в протоколі, не було, після складання протоколу про адміністративного правопорушення ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння не звертався. На теперішній час рішень суду щодо скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУПАП, складених відповідно до наданого відео, не має. Вважає, що доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, не має.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, доходжу до висновку, що незважаючи на невизнання свої провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №558373 від 02.03.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу від 02.03.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 02.03.2024, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Суд критично ставиться до пояснення сторони захисту щодо відсутності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 у зазначеному в протоколі місці та часі, оскільки вказане спростовується наявним в матеріалах справи відео, де чітко зафіксований факт руху транспортного засобу «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_1 відповідно до часу та місця, вказаному в протоколі, факт його зупинки на зупинці транспорту й знаходження із включеними стопами, вихід із водійської двері саме ОСОБА_1 . Крім того згідно наданого відео на початку розмови із поліцейськими ОСОБА_1 вказує, що його як водія транспортного засобу працівники поліції не зупиняли, бо ж він зупинився сам. Також під час спілкування по телефону в подальшому він також підтверджував, що їхав.

Крім того відповідно до наданого відео ОСОБА_1 постійно змінював свої пояснення, стверджуючи спочатку, що він є лише пішоходом, потім, що це не його автомобіль. При цьому відповідно до протоколу транспортний засіб «Nissan Qashqai +2», державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , й в судовому засіданні вказаний факт не оспорюється стороною захисту. Крім того в судовому засіданні захисник пояснив, що можливо перед тим як був складений протокол, вказаним транспортним засобом керував ОСОБА_1 та зупинив його у вказаному в протоколі місці та часі, проте на момент підходу до нього поліцейського, коли він виходив з водійської двері цього транспортного засобу, цей автомобіль перебував в статичному стані.

Крім того згідно наданого відео за порушення ПДР України ОСОБА_1 до нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП. Відомостей про скасування вказаної постанови в суді не вказано і в ході судового розгляду не надано.

Таким чином наявні докази по справі у своєї сукупності у логічному взаємозв`язку чітко підтверджують факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у зазначеному в протоколі місці та часі.

Факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження (відсторонення від керування та затримання транспортного засобу) в ході оформлення матеріалів справ про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням правопорушення не спростовує факту його вчинення, а тому доводи сторони захисту про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про тимчасове затримання транспортного засобу або відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, суд оцінює критично.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена в рішеннях судів апеляційної інстанції, зокрема в постанові Тернопільського апеляційного суду від 06.07.2023 року по справі № 606/498/23 тощо.

Щодо позиції сторони захисту про відсутність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, то суд зазначає наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями,ПДР України).

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначений ст. 266 КУпАП.

Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Під час спілкування із ОСОБА_1 працівниками поліції було встановлено в нього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода, що підтверджується письмовими матеріалами справи, наданими відеодоказами.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно наданого та дослідженого в судовому засіданні відео з нагрудної камери поліцейськоговбачається, факт того, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Вказаний факт стороною захисту не оспорюється.

В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі охорони здоров`я, на що він усно погодився й йому було запропоновано пройти до автомобіля патрульної поліції для доставки його до медичного закладу. Проте він ухилявся від проходження до автомобіля поліцейських для доставки його до медичного закладу, висловлюючи свою умову щодо надання доказів факту його керування вказаним транспортним засобом. Незважаючи на неодноразові роз`яснення з цього приводу поліцейських, зокрема того, що усі докази будуть надані до суду, й не передбачено законодавством під час оформлення та висловлювання вимоги поліцейськими для проходження огляду на стан сп`яніння надання доказів факту керування, він наполягав на своєму. При цьому поліцейськими не одноразово було роз`яснено наявність відеореєстраторів, де зафіксовано факт руху транспортного засобу, та його обов`язок як водія пройти за вимогою поліцейських огляду на стан сп`яніння.

Також суд відкидає посилання сторони захисту на відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , оскільки вказане спростовується наявними матеріалами справи.

Отже ОСОБА_1 від проходження огляду на наявність такого стану на місці відмовився, у зв`язку з чим виписане направлення на огляд в медичному закладі, проте водій не виконав вимогу поліцейського щодо доставляння його в заклад для проходження медичного огляду. Законних підстав примусово доставляти в лікарню ОСОБА_1 у них не було.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена в рішеннях судів апеляційної інстанції, зокрема в постанові Хмельницького апеляційного суду від 17.10.2023 року по справі № 686/8517/23 тощо.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту порушень працівниками поліції вимог закону, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні твердження сторони захисту є неприйнятними.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, сторонами не надано, не здобуто таких і в процесі судового розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

В свою чергу суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Враховуючи вказане, суд вважає, що такими діями ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Крім того суд бере до уваги той факт, що на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 під час оформлення щодо нього протоколу зазначає бажання пройти огляд на стан сп`яніння за само зверненням, вказуючи при цьому про його право звернутися для цього протягом двох годин до медичної установи. Проте стороною захисту в судому засіданні вказано, що ОСОБА_1 до медичного закладу за само зверненням не звертався.

Будь-яких доказів на підтвердження вказаних стороною захисту ОСОБА_1 обставин сторонами не надано та судом не встановлено, у зв`язку з чим таку позицію суд розцінює як засіб уникнення від відповідальності за скоєне.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу та підтверджували позицію щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявності підстав для закриття провадження в справі, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисником не наведено.

Отже наявні у справі протоколи про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належними і допустимими доказами, істотних порушень при їх складанні, які б вплинули на результат розгляду справи, судом не встановлено.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, й він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.

Відповідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином, з-поміж завдань кодексу, законодавець визначає зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Принцип невідворотності відповідальності полягає в тому, що будь-яка особа незалежно від її матеріального становища, соціального статусу повинна нести відповідальність за скоєне правопорушення. Даний принцип передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок. Безкарність правопорушника заохочує його на вчинення нових проступків і подає негативний приклад іншим нестійким особам.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, яка повністю підтверджена матеріалами справи, відсутність пом`якшувальних та обтяжуючих обставин, та вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 130,283, 284 КУпАП, суддя,-

постановила :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа