Справа № 646/2695/24
Провадження № 3/646/1626/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі судді Демченко Ірини Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу, що надійшла від Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

29 лютого 2024 року о 18 год 59 хв ОСОБА_1 у м. Куп`янську Харківської області на автодорозі Чугуїв-Мілове 76 км+500м керував автомобілем ВАЗ 21074 реєстраційний номер НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу, відповідно до результатів якого показник газоаналізатору Drager Alcotest 6820 склав 1,99 проміле. Від проходження огляду у медичному закладі відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, у протоколі про адміністративне правопорушення власноруч зазначив про розгляд справи без його участі та визнання вини.

Крім повного визнання вини, факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 289913 від 29.02.2024; результатом тесту газоаналізатору Drager Alcotest 6820 до протоколу серії ААД № 289913 від 29.02.2024, відповідно до результатів застосування якого проба на стан сп`яніння ОСОБА_1 склала 1,99 ‰, відеозаписом подій з боді-камери поліцейського.

Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом та на підставі п.2.9а цих Правил саме водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддя, оцінивши письмові та відео докази у сукупності, вважає доведеним провину ОСОБА_2 у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв адміністративного стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та не містить альтернатив застосування адміністративного стягнення.

На підставі довідки сектору АП Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області від 01.03.2024 встановлено, що за відомостями ГСЦ «Посвідчення водія» ІТС інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» в якому, крім іншого, зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

На підставі викладеного, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини, які як обтяжують, так і пом`якшують відповідальність правопорушника, та приймаючи до уваги безальтернативність виду адміністративного стягнення, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі і порядку, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 283 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Червонозаводського районного суду

м.Харкова І.М.Демченко