Провадження №: 3/755/6419/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 031797 від 16.09.2024 року, ОСОБА_1 , 16.09.2024 року о 09 год. 48 хв., в м. Києві по вул. Азербайджанській, 3, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановлено законом порядку водій відмовився, у присутності лікаря в закладі КМНКЛ «Соціотерапія», що підтверджується висновком.

ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні, яке відбулося 20.11.2024 року ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він в той день їхав з роботи та був дуже втомленим, оскільки працював у нічну зміну. Вказав, що наркотичні засоби не вживає та не перебував у стані наркотичного сп`яніння, а працівниками патрульної поліції та медичними працівниками зроблено передчасний висновок без проведення належної процедури медичного огляду із відібранням біологічного середовища для визначення стану сп`яніння. Окрім того зазначив, що здати біологічне середовище (сечу) він не міг, оскільки перебував в стресовому стані внаслідок перебування працівника правоохоронного органу разом із ним у вбиральні. При цьому альтернативних способів здачі біологічного середовища йому не пропонували.

Проте, в судове засідання, призначене на 05.12.2024 року особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явився, про причини неявки не повідомив, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Крім того, повідомлення про час та місце розгляду вказаної вище справи було розміщено на офіційній веб-сторінці Дніпровського районного суду м. Києва.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Працівниками поліції на підтвердження вини особи, що притягається до адміністративної відповідальності надано наступні докази, а саме: висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.09.2024 року; направлення про огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3059784; картку на особу; реєстраційну картку на транспортний засіб; рапорт працівника правоохоронного органу; відеозаписами з портативних нагрудних відеореєстраторів №№ 473275, 470531.

Так, працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення долучено висновок лікаря нарколога в КНП КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004772 від 16.09.2024 року (складеного о 10 год. 40 хв.), згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, що встановлено клінічно.

Проте, із відповіді в.о. директора КНП КМНКЛ «Соціотерапія», наданої на запит суду вбачається, що згідно з записами при проведенні огляду лікар-нарколог відділення медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння Котельницький Р.В. виявив у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, запис про які вніс у пункти 10-14 Акта № 004772. На підставі виявлення при огляді ознак наркотичного сп`яніння лікар-нарколог Котельницький Р.В. встановив ОСОБА_1 діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин», з яким в присутності лейтенанта поліції Смірнова О.М. ознайомив ОСОБА_1 з діагнозом та з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 здати зразок біологічного середовища (сеча) на лабораторне дослідження. Згідно із записом у Акті № 004772 ОСОБА_1 біологічне середовище (сечу) на лабораторне дослідження не здав, внаслідок чого діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин» встановлено ОСОБА_1 за результатом огляду на підставі виявлених при огляді у останнього клінічних ознак наркотичного сп`яніння.

Разом із тим, в судовому засіданні судом досліджено відеозаписи з портативних нагрудних відеореєстраторів №№ 473275, 470531, з яких встановлено, що ОСОБА_1 не зміг здати біологічне середовище внаслідок дії незалежних від його волі чинників, а саме перебування працівника патрульної поліції в приміщенні вбиральні, здійснення психологічного тиску на останнього, що виявлялося у зухвалій поведінці представників правоохоронного органу та приниженнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. При цьому, працівники правоохоронного органу користуючись необізнаністю ОСОБА_1 , вводили останнього в оману шляхом надання викривленої інформації стосовно порядку проведення процедури огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, а саме стосовно необхідності присутності працівника правоохоронного органу та/або лікаря-нарколога у вбиральні під час процедури відібрання зразків біологічного середовища. При цьому, відеозапис щодо особи, яка на той час підозрювалась у перебуванні у стані наркотичного сп`яніння здійснюється працівником поліції у вбиральні, котрий наполегливо переконує особу в необхідності його присутності відповідно до приписів законодавства під час намагання ОСОБА_1 здати на аналіз біологічний матеріал, що в сукупності призвело до порушення права на конфіденційність особи та може розцінюватися судом як поводження, що принижує гідність у світлі ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення представники правоохоронного органу та медичні працівники поводять себе неналежним чином, порушують базові етичні норми поведінки, поводять себе зухвало по відношенню до ОСОБА_1 та не виконують прохання останнього про залишення його у вбиральні під час намагання отримати біологічний матеріал, натомість продовжують здійснювати відеофіксацію.

Таким чином, вказані дії працівників поліції та медичної установи судом розцінюються, як бажання у будь-якому випадку притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, за відсутності для цього законних підстав. Манера спілкування працівників поліції з останнім, без чіткого роз`яснення прав та обов`язків, а також наслідків у разі вчинення особою тих чи інших дій, є неприпустимою, оскільки породжує в особи сумніви та двозначність щодо розуміння обставин, які склалися. Такі дії працівників поліції з ініціювання провадження, на думку суду, призвели до несправедливості провадження в цілому.

Відповідно до п.п. 12.13 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція), предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Згідно з п.п. 7,8 Розділу ІІІ вказаної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до п. 13 Розділу ІІІ Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

При цьому, слід звернути увагу, що у відповідності до п. 15 Інструкції виключно за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Можливості проведення виключно огляду на стан наркотичного сп`яніння законодавцем не встановлено, а медичні працівники самоусуваються від необхідності проведення обов`язкового лабораторного дослідження та не здійснюють відібрання альтернативного біологічного середовища у встановленому законом порядку, що призводить до невизначеності правової процедури та двоякості її трактування.

Разом із тим, лікарем-наркологом в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 не відібрано у ОСОБА_1 біологічний матеріал, зазначений у п.п. 12,13 даної інструкції для дослідження на виявлення стану наркотичного сп`яніння та зроблено висновок щодо перебування останнього в стані наркотичного сп`янінні під час огляду без проведення лабораторного дослідження.

Частинами 5 та 6 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 22 Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Суд дійшов до висновку, що медичне обстеження водія в медичному закладі, за наведених вище обставин, проведено з порушенням ч. 5 ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735. Висновок результатів медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння складено з порушенням вимог цієї статті та Інструкції, а тому не може вважатися судом належним доказом, оскільки інспектор поліції та лікар, фактично порушили процедуру огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, яка передбачена вищевказаними нормативно-правовими актами.

Так, будь-яких доказів небажання ОСОБА_1 здати на дослідження біологічний матеріал, що могло б розцінюватися як відмова від проходження огляду, працівниками поліції до матеріалів справи не додано та в ході судового розгляду здобуто не було. Поряд з цим, адміністративне правопорушення кваліфіковане як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння та долучено висновок лікаря-нарколога про встановлення стану наркотичного сп`яніння, що судом сприймається як відсутність чітко зазначеної об`єктивної сторони правопорушення.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

При прийнятті рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п. 86)

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1ст. 130 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: