Справа № 344/1872/24
Провадження № 33/4808/653/24
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В.
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю захисника Борсука Д.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 21.05.2024 року щодо нього,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн. і позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 26 січня 2024 року о 01 годині 21 хвилин по вул. Юліана Целевича, 21, у м. Івано-Франківськ, керував транспортним засобом марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною й необґрунтованою через істотні порушення процесуального та матеріального права. Стверджує, що матеріали справи, поза розумним сумнівом, не підтверджують його вину. Зазначає, що відеозапис події є неповним, оскільки звук на відеозаписі події відсутній, що є порушенням ст.266 ч.5 КУпАП. Йому не було належним чином запропоновано пройти огляд в медичному закладі, що є порушенням процедури огляду на стан сп`яніння. Звертає увагу, що сама зупинка автомобіля під його керуванням була не правомірною і згідно доктрини «плодів отруйного дерева» всі наступні отримані докази є недопустимими. Копію протоколу ним не було отримано, а тому відповідно до ст.62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності то дана адміністративна справа підлягає закриттю у звязку з відсутністю у його діях складу інкрімінованого йому правопорушення. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП.

Апеляційний розгляд справи проведено без участі ОСОБА_1 за клопотанням його захисника.

Перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, пояснення захисника про підтримання апеляції та матеріали справи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Постанова суду щодо ОСОБА_1 не може залишатися в силі, тому підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення.

При цьому судом першої інстанції не враховано, що згідно конституційних й конвенційних принципів верховенства права, законності й змагальності сторін - людина, її права та свободи є найвищими цінностями і визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суди зобов`язані неупереджено, без прояву обвинувального ухилу і суворо додержуватись вимог Конституції України та чинних законів і міжнародних договорів.

Судом не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Ця справа належить до такої категорії проваджень.

В діях ОСОБА_1 є певні ознаки пред`явленого правопорушення, але його вину не підтверджено у встановленому законом порядку поза розумним сумнівом.

Постанова суду не може залишатися в силі через істотні процесуальні порушення, в тому числі права особи на захист.

Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без перевірки даних про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення. Захисник заперечив таке вручення, що підтверджується відеозаписом події, на якому не зафіксовано даний факт, у справі немає документальних підтверджень про вручення ОСОБА_1 такої копії або надсилання її поштою. Ця обставина підтверджується тим, що вказана копія є у справі (а.с. 2). Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення ОСОБА_1 права на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення та не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення його до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.

Апеляційний суд не може спростувати доводи захисника, які підтверджуються відеозаписом події про те, що перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями його конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу і його було проголошено вже після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.

Разом з тим, в порушення ст.266 ч.5 КУпАП на відеозаписі події, який долучений до матеріалів справи (а.с.11), не зафіксовано роз`яснення ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та їх обґрунтованість й реальність. Ця обставина ставить під сумнів правомірність початку процедури огляду водія на стан сп`яніння, що згідно ст. 92 Конституції України слід трактувати на користь водія.

Апеляційний суд погоджується з доводами захисника про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.

За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як необґрунтована.

За вищенаведених порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенства права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП..

Не всі апеляційні доводи апеляції дають підставу для скасування постанови суду, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 21.05.2024 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький