ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/462/24Головуючий у 1-й інстанції Катерняк О.М.
Провадження № 33/817/464/24 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Шумського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП та, із застосуванням вимог ст.36 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за наступних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 450079: 23 березня 2024 року о 16 год. 07 хв. в м. Шумськ, вул. Українська, 115 водій, керуючи автомобілем BMW Х 5, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою ALCOTEST 6820 ARLK-0005 на місці відмовився, проїхати в медичний заклад також відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 450078 від 23 березня 2024 року ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП за наступних обставин. Викладених у протоколі: 23 березня 2024 року о 16 год. 07 хв. в м. Шумськ, вул. Українська, 115 водій, керуючи автомобілем BMW Х 5, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів та гучномовця, чим порушив вимоги п.2.4, 8.9 Б Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не погоджується із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що за обставинами справи будь-яких офіційних пропозицій пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння від працівників поліції їй не поступало, як і не було належним чином повідомлено про складання відносно неї протоколів про адміністративні правопорушення.

Звертає увагу, що ніхто з поліцейських не встановлював її особу шляхом перевірки документів, які посвідчують особу; не оформляв стосовно неї протоколи про адміністративне правопорушення та не пропонував ознайомитись з такими протоколами. Наголошує, що не відмовлялася від підпису в протоколах, які поліцейські їй не пред`являли, хоча могли ознайомити з ними, в тмоу числі і за участі свідків. Про складені відносно неї протоколи їй стало відомо лише на початку травня 2024 року, коли була викликана до Шумського районного суду.

Зазначає, що обидва протоколи оформлені з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки

- адреса його оформлення вказана АДРЕСА_1 (місце її проживання), хоча на цьому місці вказаний документ не оформлявся;

- у протоколах зазначено, що вона відмовилась від пояснень по суті правопорушення та від підпису, але це не відповідає дійсності, оскільки з протоколами її ніхто не ознайомлював, і про їх наявність їй не було відомо.

Стверджує, що судом першої інстанції не враховано заперечення щодо оформлених матеріалів проваджень, поданих її захисником, в яких наведено мотиви відсутності у її діях складу адміністративних правопорушень.

Вважає, що працівниками поліції не було належним чином задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення нею правил дорожнього руху України, яке б слугувало підставою для зупинки транспортного засобу, а тому усі наступні складені процесуальні документи не можуть вважатися належними та допустимими доказами її вини у вчиненні адміністративних правопорушень.

На переконання апелянта, суд не встановив правильно фактичні обставини справи, не дослідив належним чином матеріали справи і не дав належної правової оцінки доказам у справі, чи не виконав вимоги ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП.

Просить скасувати постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2024 року за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень та закрити провадження у справі.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника Жовтного М.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Аналіз доказів, якими суд першої інстанції обґрунтував доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй адміністративних правопорушень, місцевий суд не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Так, згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналогічні вимоги, але більш конкретизовано передбачені і спеціальною Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерського-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Виходячи зі змісту вказаних нормативно-правових актів відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, як підстави відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, має місце в тому випадку, коли водій відмовився від такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я.

Як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД N 450079 від 23.03.2024 року складений про відмову водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці та в закладі охорони здоров`я.

Разом з тим, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який був предметом дослідження апеляційного суду, зафіксовувано, що поліцейські повідомили ОСОБА_1 про допущене нею порушення ПДР, після чого запропонували пройти огляд на стан сп`яніння нам місці події та отримавши відмову, повідомили, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення і припинили відеофіксацію.

Таким чином, матеріалами провадження, в тому числі відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, не підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, хоча про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Відсутні також у справі докази стосовно того, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд може бути проведений у найближчому закладі охорони здоров`я.

Досліджуючи вказаний доказ, суд першої інстанції не прийняв до уваги положення ст.266 КУпАП, яка регламентує можливість проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння як безпосередньо поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також, у разі незгоди водія на проведення вказаного огляду поліцейським або в разі незгоди з його результатами, в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, не роз`яснивши ОСОБА_1 , що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, він вправі пройти огляд в закладі охорони здоров`я, а також не з`ясувавши у водія щодо проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, працівник поліції не дотримався порядку проведення огляду, визначеного ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Припинення працівниками поліції відеозапису відразу ж після того, як ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, не дає можливості суду переконатись у правильності дій працівників поліції на відповідність вимогам ст.266 КУпАП, якою регламентовано порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

В усіх інших доказах, що були предметом дослідження суду першої інстанції також відсутні відомості, які б підтверджували узгодженість дій працівниками поліції при фіксації правопорушення водієм ОСОБА_1 з приписами ст.266 КУпАП, в частині повідомлення водія про передбачену законом можливість пройти огляд в закладі охорони здоров`я, у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу,

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Окрім того, оцінюючи доводи апелянта на предмет невідповідності вимогам закону протоколів про адміністративне правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд визнає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення регламентовані приписами ст.256 КУпАП, відповідно до якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Разом з тим, як слідує з матеріалів провадження, протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 450079 від 23 березня 2024 року та серії ААД № 450078 від 23 березня 2024 року, які були предметом розгляду суду першої інстанції, складалися відносно ОСОБА_1 без участі останньої, оскільки процедуру оформлення вказаних процесуальних документів матеріалами відеозапису не зафіксовано і жодних інших доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 пропонувалось надати пояснення по суті правопорушення, роз`яснювались її права, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як і те, що вона дійсно відмовилась від їх підписання до справи не долучено.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно технічних засобів відеозапису, які долучені до матеріалів справи, працівники поліції, під`їхавши до місця зупинки транспортного засобу BMW Х 5, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Шумськ на вулиці Українська, 115, не встановивши особу водія, не перевіривши документи на право керування транспортний засобом, встановивши факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події, обмежились повідомлення про те, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, як вище зазначено, ОСОБА_1 не роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не запропоновано надати пояснення по суті правопорушення, не повідомлено її про подальший розгляду справи, що ставить під сумнів факт її відмови від підписання складених протоколів, оскільки свідчить про те, що вказані протоколи складалися за її відсутності і з їх змістом ОСОБА_1 не ознайомлювалась.

На переконання суду, зважаючи на місце та час оформлення протоколів про адміністративне правопорушення (центр міста Шумськ, 16 год. 20 хв.), у працівників поліції, які після спілкування з ОСОБА_1 щодо інкримінованих їй правопорушень, припинили відеофіксацію, не було перешкод щоб залучити свідків для оформлення протоколів і засвідчення їх підписами викладених у протоколах відомостей. Проте, це не було зроблено і складені поліцейськими протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 залишають обґрунтовані сумніви щодо їх відповідності вимогам КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до вимог глави 19 КУпАП протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Присутність особи при складанні протоколу є обов`язковою. КУпАП не передбачає можливість складання протоколу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП, за якими її Шумським районним судом притягнуто до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що за наведених вище обставин, у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення, які розглядалися судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Відтак, постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 , якою її визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУпАП, необхідно скасувати, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.1 ст.122-2 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя