ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №712/14140/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Соснівського районного суду м.Черкаси за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Лавріненка Є.Ю., -

в с т а н о в и л а:

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 лютого 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , непрацюючого, інваліда 2 групи,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 18.12.2023 року о 11 год. в м. Черкаси, по вул. Благовісна, 132, керуючи автомобілем Citroen C5, д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_2 ), не був уважним та перед поворотом ліворуч на вул. М. Грушевського не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався, що це буде безпечним та не створить аварійну ситуацію автомобіля Geely MK CROSS, д.н.з. НОМЕР_2 (власник ОСОБА_3 ), під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухаючись в попутному напрямку в крайній лівій смузі руху різко змінив напрямок руху та скоїв наїзд на бордюр, внаслідок чого отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.10.1,10.4, 2.3б ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її в частині призначеного покарання занадто суворою, представник ОСОБА_1 адвокат Лавріненко Є.Ю. подав апеляційну скаргу в якій просив змінити постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.02.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення. Замінити застосований до ОСОБА_1 захід стягнення на більш м`який вид стягнення, передбачений санкцією статті 124 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апелянт зазначив, що з висновками суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, сторона захисту погоджується і вважає правильними, а тому їх не оспорює.

Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився через неналежне його повідомлення судом про дату та час розгляду справи, зокрема, смс повідомлення було направлено судом на номер мобільного телефону, який не є його телефоном, була допущена помилка у зазначенні номера.

Вважає, що судом першої інстанції при призначенні виду адміністративного стягнення не враховано те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення не потягло за собою тяжких наслідків, оскільки автомобіль Geely МК CROSS, д.н.з. НОМЕР_3 , отримав незначні механічні пошкодження. При цьому матеріальна шкода, завдана потерпілому, буде відшкодована СК «САЛАМАНДРА», в якому станом на 18.12.2023 застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №214722484.

Зазначив, що ОСОБА_1 має проблеми зі здоров`ям та є інвалідом 2 групи, проживає з дружиною ОСОБА_2 , яка також є інвалідом 2 групи, у зв`язку з чим на даний час не працює, а тому перебуває на утриманні свого чоловіка, що покладає на нього додаткові обов`язки із матеріального забезпечення сім`ї, утримання домогосподарства, сплати комунальних платежів. Також ОСОБА_1 має матір ОСОБА_4 , 1940 р.н., яка є людиною похилого віку, інвалідом 3 групи, проживає у м. Шпола Черкаської області і він виконує обов`язки по її догляду та утриманню. Належне утримання ОСОБА_1 своєї сім`ї та вчасний догляд за матір`ю є можливими лише завдяки наявного у нього права на керування транспортними засобами, оскільки це право значною мірою впливає на полегшення та вчасність виконання таких обов`язків, а також являється єдиним джерелом його доходів. Так, ОСОБА_1 здійснює підробіток водієм таксі в м. Черкаси, а тому відсутність такого спеціального права призведе до втрати ним даного підробітку, а відтак і суттєвого погіршення матеріального становища його сім`ї.

Апелянт вважає, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян буде цілком справедливим та відповідатиме його меті, а саме вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення. До того ж, накладення такого виду стягнення буде корисним для суспільства, оскільки воно є джерелом наповнення бюджету.

Разом з тим в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Лавріненко Є.Ю., прость поновити строк на апеляційне оскарження постанови, як пропущений з поважних причин. Мотивуючи тим, що 20.03.2024 між ним та ОСОБА_5 був укладений договір про надання останньому правової допомоги, і цього ж дня він подав заяву до Соснівського районного суду м.Черкаси про ознайомлення з матеріалами справи. 22.03.2024 під час ознайомлення з матеріалами справи йому стало відомо про визнання винним ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП. До цього часу ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому йому до останнього не було відомо про прийняте рішення.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника адвоката Лавріненка Є.Ю., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає , що слід визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними та поновити його.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції встановлено обставини в даній дорожній ситуації та механічні пошкодження виявлені і описані на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, що в сукупності із письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 та іншого учасника події ОСОБА_3 , свідчать про те, що ОСОБА_1 , не був уважним та перед поворотом ліворуч на вул. М. Грушевського не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався, що це буде безпечним та не створить аварійну ситуацію автомобіля Geely MK CROSS, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухаючись в попутному напрямку в крайній лівій смузі руху різко змінив напрямок руху та скоїв наїзд на бордюр, внаслідок чого отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, і ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Обираючи вид стягнення, суд першої інстанції посилався на докази, наявні в матеріалах справи, та враховуючи фактичні обставини справи, вважав доцільним застосувати стягнення у виді позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами строком на 6 місяців.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, при накладенні адміністративного стягнення у вигляді позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, судом, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, належним чином не були враховані: дані про особу порушника, ступінь вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення. Також судом не було враховано, що відповідно до вимог ст. 30 КУпАП адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами застосовується до правопорушника за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом. Проте цих обставин під час розгляду даної справи судом встановлено не було.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, його стан здоров`я, є інвалідом 2 групи, проживає разом з дружиною ОСОБА_2 , яка також є інівалідом 2 групи (а.с.26), має матір похилого віку ОСОБА_4 , якою він опікується, а автомобіль йому необхідний для відвідування медичного закладу, закладів торгівлі, купівлі продуктів харчування та ліків, а також поїздки до матері, яка проживає у м.Шпола, Черкаського району, за таких обставин під час розгляду справи слід було призначити альтернативне стягнення, не пов`язане з позбавленням права керувати транспортними засобами та таке, що відповідно до ст. 23 КУпАП забезпечить виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, зокрема штрафу. Розмір штрафу згідно санкції ст. 124 КУпАП становить 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а не 20, як просив апелянт, тому апеляційна скарга підлягає до часткового задовлення.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно стягнув з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у проваджені по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з винної особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до вимог п.9 ст.5 Цього Закону від сплати судового збору звільняються інваліди 1 або 2 групи.

Як установлено апеляційним судом, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 08.02.2018, виданим Пенсійним фондом України, інвалідність призначена йому довічно (а.с.25), а тому він має право на пільги та компенсації, встановлені законодавством.

Ураховуючи викладене, постанова суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 605,60 гривні підлягає зміні, зі звільненням останнього від його сплати.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необхідність зміни постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 26.02.2024 в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення з більш суворого (позбавлення прав керування транспортними засобами) на менш суворе штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та в частині стягнення судового збору.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Лавріненку Є.Ю. строк на апеляційне оскарженя постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лавріненка Є.Ю. на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 лютого 2024 року задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 лютого 2024 року змінити в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , а саме : з позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців на штраф в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині стягнення судового збору - змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави, на підставі ч. 1 п. 9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в сумі 605 грн. 60 коп.

В решті - постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка