ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/564/24
Провадження №3/477/662/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., з секретарем судових засідань Купрейчик К.М., Пихтіна О.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Костенка С. О., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 124 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

02 березня 2024 року о 19.15год. на автодорозі Н-11, 318км в Миколаївському районі Миколаївської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вжив заходів для зменшення швидкості при виникненні небезпеки для руху, безпечної для інших учасників руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA CAMRI», державний номер НОМЕР_2 , внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та пояснив, що 02 березня 2024 року він рухався з м. Миколаєва в напрямку с. Мар`ївка. Дорога, якою він рухався, має дві смуги в одному напрямку руху, напрямки руху розділені бетонним відбійником. Він спочатку їхав по правій смузі руху. В районі АЗС «WOG», помітивши, що попереду нього, за 170-200м по тій же смузі рухається автомобіль «TOYOTA CAMRI», а перед ним автомобіль «ГАЗ», він перестроївся вліво та продовжував рух зі швидкістю 105-110км/год, з метою обгону транспортних засобів. Коли він наздогнав автомобіль потерпілого та задній бампер автомобілю потерпілого був на рівні переднього бамперу його автомобіля, потерпілий увімкнув покажчик повороту та почав виїжджати на його смугу руху, чим його «підрізав». Він подав потерпілому сигнал дальнім світлом фар та притиснувся до відбійника ліворуч, але зіткнення уникнути не вдалось. Зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRI» сталося майже посередині дороги, коли всі три автомобіля: його автомобіль, «TOYOTA CAMRI» та «ГАЗ» рухались паралельно один до одного. Після контактування автомобілів він увімкнув правий поворот, почав гальмувати та зміщатись праворуч разом з автомобілем «TOYOTA CAMRI». Таким чином випередивши автомобіль «ГАЗ», їхні автомобілі зупинились на узбіччі праворуч. В результаті ДТП його автомобіль отримав пошкодження правої сторони. Ширина його автомобіля складає приблизно 2 метри

Представник ОСОБА_1 адвокат Костенко С.О. зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про порушення п. п. 12.8 та 2.3 б ПДР, однак не зазначено, які саме дії на порушення цих пунктів ставиться у провину ОСОБА_1 , у зв`язку з чим просив закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Звертав увагу на те, що відносно потерпілого також був складений протокол про адміністративне правопорушення, зокрема, і за порушення правил обгону.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що має сорок років водійського стажу, в тому числі стаж роботи на «таксі». Коли він рухався по дорозі, у правій смузі руху, попереду нього їхав автомобіль «ГАЗ», вони їхали зі швидкістю 70км/год. Він вирішив об`їхати автомобіль «Газель», ввімкнув покажчик повороту та почав здійснювати маневр. ОСОБА_1 рухався за 200 метрів від нього, з дуже великою швидкістю, а коли він вийшов на обгін, між їхніми автомобілями була відстань приблизно 50-70 метрів. На вулиці було темно, дорога була не освітлена, але він його бачив, оскільки фари неможливо не побачити. ОСОБА_1 його наздоганяв та подавав сигнал фарами, тому він збільшив швидкість, щоб відірватись він нього. Водій «ГАЗ», помітивши, що він (потерпілий) обганяє його автомобіль, а ОСОБА_1 наближується, поступився йому місцем, змістившись праворуч, на узбіччя, але зіткнення уникнути не вдалось та відбулось контактування автомобілів боковими частинами. В його автомобілі пошкоджена вся ліва сторона, зірване бокове дзеркало. У його автомобіля пошкодження на висоті 75см, а у автомобіля ОСОБА_1 на висоті 35-40см, що свідчить про те, що автомашина останнього під час зіткнення була в польоті. Якби водій «Газелі» не поступився йому місцем, ОСОБА_1 розвернув би його автомобіль усім боком, а якби все відбувалось так, як зазначає ОСОБА_1 , то удар прийшовся б у задню частину його автомобіля і він би «запхав» його під «Газель».

Він увімкнув покажчик повороту та вийшов на обгін «Газелі», дотримавшись усіх правил дорожнього руху. А ОСОБА_1 «як зайняв лівий ряд, так і поїхав», він був від нього на відстані 50-70м, але з такою швидкістю наздогнав його автомобіль. ДТП сталася, коли він закінчував обгін автомобіля «ГАЗ» та майже повернувся на праву смугу руху, лише ліві колеса його автомобіля залишались на лівій смузі руху. Коли він побачив автомобіль ОСОБА_1 , останній їхав по лівій смузі руху. Перед обгоном автомобіля «ГАЗ» він переконався у безпечності маневру та ввімкнув покажчик повороту. Вважає винуватим у ДТП ОСОБА_1 , оскільки останній рухався на великій швидкості в лівій смузі руху, на шипованій гумі, здійснював подвійний обгін, що заборонено правилами дорожнього руху, а також не гальмував, а подавав сигнали фарами. В той же час ОСОБА_1 мав наздогнати їх автомобілі (його автомобіль та автомобіль «Газель») по правій смузі руху, після чого подати сигнал повороту та тільки тоді почати здійснювати обгін.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він рухався на автобусі «Рута» з м. Миколаєва до с. Воскресенське Миколаївського району Миколаївської області по автодорозі з двома смугами руху в одному напрямку, у правій смузі руху. За ним рухався потерпілий на автомобілі «TOYOTA CAMRI». Вони рухались зі швидкістю приблизно 70-80 км/год. Позаду них, метрів за 150-200, їхав ОСОБА_1 з великою швидкістю. Він почув сигнал та змістився праворуч, оскільки водій автомобіля «TOYOTA CAMRI», показавши поворот, почав обганяти його автобус, а ОСОБА_1 наздоганяв автомобіль потерпілого.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративним правопорушенням, в розумінні частини першої статті 124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 отримав постійне посвідчення водія 09.08.2003року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 581684 від 02 березня 2024 року ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п. 2.3б, п. 12.8 ПДР України.

Пунктом 12.8. ПДР України передбачено, що на ділянках доріг, де створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більш високою швидкістю, за погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, дозволена швидкість руху може бути збільшена шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків.

Разом з тим, які саме дії ОСОБА_1 є порушенням зазначеного пункту ПДР України, ані з протоколу про адміністративне правопорушення, ані зі схеми ДТП, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається. Так, в протоколі швидкість руху ОСОБА_1 не зазначена, а схема ДТП не містить жодних позначень дорожніх знаків.

Пунктом 2.3 б ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як вбачається зі схеми ДТП, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, ділянка автодороги Н-11 «Дніпро-Миколаїв», 318км, де сталася ДТП, є дорогою з двостороннім рухом, яка має по дві смуги для руху в одному напрямку, напрямки руху розділені бетонним відбійником. Ширина дороги в одному напрямку складає 8 метрів. Кожен напрямок має розділову смугу. Таким чином, ширина одної смуги дороги в одному напрямку складає 4 метри.

Відповідно до зазначеної схеми, зіткнення транспортних засобів відбулось на відстані 4,3метри від правого краю дороги, на лівій смузі руху.

Схема підписана ОСОБА_1 , потерпілим та понятими без зауважень. Крім того, потерпілий також пояснив, що зіткнення сталося, коли ліві колеса його автомобіля були розташовані на лівій смузі руху.

Відповідно до фотоматеріалів, наданих учасниками ДТП, та схеми ДТП, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, транспортні засоби отримали пошкодження: «SKODA OCTAVIA» - праве дзеркало, праве переднє крило, праві передні та задні двері, передній, задній бампер, передній правий диск; «TOYOTA CAMRI» -ліве переднє крило, ліве дзеркало заднього виду, ліві передні та задні двері.

За поясненнями ОСОБА_1 , з метою об`їзду двох транспортних засобів, які рухались у правій смузі руху, він заздалегідь перестроївся у ліву смугу, збільшивши швидкість. Його пояснення узгоджуються з поясненнями потерпілого, який зазначив, що побачив ОСОБА_1 за 200 метрів позаду себе, у лівій полосі, яку він «як зайняв, так і поїхав».

Крім того, за поясненнями потерпілого, коли він почав здійснювати маневр, між його автомобілем та автомобілем ОСОБА_1 була відстань 50-70 метрів, але оскільки останній їхав з великою швидкістю, то він його наздогнав.

Також свідок пояснив, що ДТП сталася, коли потерпілий здійснював обгін його автомобіля та завдяки тому, що він поступився дорогою, прийнявши вправо та надавши змогу потерпілому зміститись на праву смугу руху, вдалося уникнути більш серйозних наслідків ДТП.

Отже, як встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_1 під час ДТП свою смугу руху не змінював, а виявивши перешкоду для руху свого автомобіля у виді автомобіля потерпілого, який за 50-70 метрів від нього почав здійснювати маневр, враховуючи швидкість руху автомобілей, прийняв заходи щодо безпечного об`їзду перешкоди, прийнявши вліво, намагаючись мінімізувати можливі наслідки зіткнення, про що свідчить характер пошкодження транспортних засобів.

Також суд звертає увагу на факт складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №581685 від 02.03.2024 року і відносно потерпілого ОСОБА_2 , в провину якого ставиться окрім порушення п. 2.3б, також порушення п. 10.1 ПДР України, а саме: правила перестроювання та зміни напрямку руху.

Враховуючи отримані транспортними засобами бокові пошкодження, зіткнення транспортних засобів на лівій смузі руху, неможливість встановлення розташування транспортних засобів під час зіткнення, оскільки схема ДТП відображає розташування як автомобіля ОСОБА_1 , так і автомобіля потерпілого ОСОБА_2 вже після зупинки, на відстані більш, ніж 180 метрів від позначеного на схемі місця ДТП, суд позбавлений можливості дійти однозначного висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.3б ПДР України, яким передбачений обов`язок водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Про призначення автотехнічної експертизи учасники справи не заявляли.

Щодо твердження потерпілого про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України в частині заборони подвійного обгону, рух у лівій полосі, використання шипованої гуми та перевищення швидкості, суд зазначає, що заборону використання шипованої гуми Правила дорожнього руху України не містять. Відповідно до п. 14.6 заборонено обгін транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд. Відповідно до п. 1.10 ПДР України обгін це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Разом з тим, як зазначено у схемі ДТП та встановлено в судовому засідання, дорожньо-транспортна пригода відбулась на дорозі, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку та напрямки руху розділені бетонним відбійником. А відповідно до п. 11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві або більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті.

Крім того, порушення зазначених пунктів дорожнього руху, як і перевищення допустимої швидкості руху, в провину ОСОБА_1 не ставиться.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Це неодноразово визначено правовими позиціями Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

ЄСПЛ в своєму рішенні від 10 лютого 1995 року по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23 вересня 1998 року ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом. Також, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що вина ОСОБА_1 наявними у справі доказами не доведена, враховуючи положення статті 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 280, 283, 284,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, через відсутність події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складений 06 червня 2024 року у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті по кримінальній справі № 945/788/20 у складі колегії суддів з 03 червня 2024 року по 06 червня 2024 року.

Суддя А.А. Саукова