ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2024 Справа №607/12574/24 Провадження №3/607/5563/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено в судовому засіданні, громадянка ОСОБА_1 16 травня 2024 року о 10.00 год, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 2010 р.н. та ОСОБА_3 2017 р.н., а саме у вищевказаний час перебувала у стані алкогольного сп`яніння, при цьому в будинку відсутня їжа для дітей, не прибрано, та стійкий неприємний запах у кімнатах, чим ОСОБА_1 порушила ч.1 ст. 184 КУпАП.

Крім цього, 17 травня 2024 року о 09.00. год. громадянка ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 2010 р.н. та ОСОБА_3 2017 р.н., а саме у вищевказаний час за місцем свого проживання розпивала алкогольні напої та перебувала у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого не могла належним чином виконувати свої материнські обов`язки. Таким чином ОСОБА_1 порушила ч.1 ст. 184 КУпАП.

Також, 19 травня 2024 року о 17.00 год. громадянка ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 2010 р.н. та ОСОБА_3 2017 р.н., а саме у вищевказаний час за місцем свого проживання перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в будинку антисанітарія, стійкий неприємний запах алкоголю у кімнатах, відсутня їжа для дітей. Таким чином ОСОБА_1 порушила ч.1 ст. 184 КУпАП.

Окрім цього, 01 червня 2024 року о 11.30 год. громадянка ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 2010 р.н. та ОСОБА_3 2017 р.н., а саме у вищевказаний час за місцем свого проживання перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в будинку стійкий неприємний запах та відсутня їжа для дітей., чим ОСОБА_1 порушила ч.1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить її особистий підпис у протоколах про адміністративні правопорушення щодо розгляду справи в суді 14.06.20204.

За наявності обставин, приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.184 КУпАП знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №164531 від 05.06.2024, серії ВАД №310864 від 19.05.2024, серії ВАД №310863 від 17.05.2024, серії ВАД №310862 від 17.05.2024; рапортах ПОГ СВГ ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 17.05.2024; свідоцтві про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 від 18.01.2010; акті цивільного стану про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що сукупність досліджених доказів є переконливими і в повній мірі, поза розумним сумнівом доводять вину останньої а саме те, що адміністративні правопорушення мали місце, внаслідок невиконання ОСОБА_1 покладених на неї батьківських обов`язків, щодо виховання своїх малолітніх дітей.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених в матеріалах справи обставин адміністративних правопорушень не вбачається, оскільки вони є повними, послідовними та повністю узгоджуються між собою.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, і тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд приймає до уваги характер вчинених правопорушень, особу винної, а тому приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 184, 278, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо