Справа № 548/1897/24
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/530/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В., за участю секретаря судового засідання Манжос Т.В. , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , представника - адвоката Павелка Р.С.розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від БУПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, відомості про ідентифікаційний номер відсутні, працюючої діловодом виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, мешканки: АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

18.08.2024 року об 15:47 год. на 238 км+ 968 метрів автодороги Київ- Харків- Довжанський, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час перестраювання не надала дорогу автомобілю «АUDI А4» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася в попутному напрямку ( в напрямку м. Київ ), внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнала, пояснила, що у вказаний в протоколі дату та час вона їхала із с. Вергуни в м. Хорол на автомобілі ВАЗ21063 зеленого кольору, д.н.з НОМЕР_1 . В районі ДРП вона виїхала на автотрасу Харків-Київ, і поїхала в напрямку м. Київ. Рухаючись спочатку по смузі розгону, вона доїхала до автозаправної станції, де перелаштувалася в праву смугу руху. Підїжджаючи до повороту на с. Глибока Долина, вона стала перелаштовуватися в ліву смугу руху для подальшого з`їзду на смугу гальмування і розвороту для заїзду в м. Хорол. Впевнившись, що ліва смугу руху вільна, вона ввімкнула лівий поворот і виїхала на ліву смугу руху, по якій їхала декілька секунд. Перед початком смуги гальмування, на яку вона збиралася з`їжджати, відчула удар в задню частину свого автомобіля, від якого її автомобіль розвернуло на 180 градусів. В момент зіткнення швидкість її автомобіля становила близько 70 км/год. Вважає, що водійка автомобіля АУДІ здійснювала обгін, не впевнившись у безпеці такого маневру, а тому є винною в ДТП. Захисник-адвокат Павелко Р.С. у судовому засіданні просив суд справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження і вона не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а справа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.

Під час розгляду справи були досліджені докази:

Схема місця ДТП від 18 серпня 2024 року, з якої вбачається, що по 238 км+ 968 метрів автодороги Київ-Харків-Довжанський сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 та «АUDI А4» державний номерний знак НОМЕР_2 , які отримали механічні пошкодження.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху,у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено схему місця ДТП від 18 серпня 2024 року, підписаною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без зауважень, згідно якої містить означення розміщення автомобілів, а також перелік отриманих автомобілями ушкоджень.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на підтвердження викладених у протоколах про адміністративні правопорушення фактів.

З цього слідує, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що призвів до пошкодження транспортного засобу, оскільки працівниками поліції недотримано відповідного доказового забезпечення, що в свою чергу, передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. А лише наявність механічного пошкодження транспортного засобу не може бути поставлено йому у провину, оскільки його дії не перебували у прямому причинному зв`язку із суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 у справі №1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно якого при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

На переконання суду, дані відображенні працівниками поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту».

Вказане узгоджується і з позицією Верховного Суду викладену у постанові від 16.10.2019 у справі №163/1753/17 в якій зазначено, що причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками.

Згідно висновків Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених в рамках справи №216/5226/16-а(2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ №82707106).

Положеннями ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України, суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки матеріали справи про адміністративні правопорушення не містять фактичних даних, на підставі яких можливо встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Коновод О. В.