Справа № 214/7451/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, інваліда 1 групи за загальним захворюванням, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: « ОСОБА_1 , 15.08.2024 о 17 год. 04 хв. по вулиці Генерала Радієвського, 28, у Саксаганському районі м. Кривого Рогу, керував транспортним засобом марки ВАЗ 210994-20 днз НОМЕР_1 , скоїв дорожньо - транспорту пригоду, унаслідок якої є особи, що травмовані та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я КПНД за адресою: вул. Бориса Грінченка, 27 відмовився, що підтверджується висновком. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України».

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, суду показав, що він є інвалідом 1 групи безстроково з 01.04.2021, оскільки має хронічні захворювання нирок та проходить процедуру гемодіалізу три рази на тиждень по 4 години в амбулаторному режимі. 15.08.2024 приблизно о 17.00 годині він їхав з лікарні, після проходження гемодіалізу. Коли рухався по вулиці Генерала Радієвського, 28, очі йому засліпило сонце і він не помітив пішохода, який переходив дорогу. В зв`язку з чим, зачепив людину на пішохідному переході. Свою провину в цьому визнає в повному обсязі. В зв`язку з тим, що пішохід був травмований внаслідок ДТП, він повинен був пройти огляд для визначення стану сп`яніння. З вказаною вимогою інспектора він також погодився. Поїхав до ПНД для здачі аналізу. Спочатку при огляді він пройшов тестування на Драгер. Результат тестування був негативний, однак його чомусь ПП до матеріалів справи не додала. Потім йому було запропоновано здати сечу. Але здати сечу він не міг через наявні захворювання нирок, про що він повідомив лікарю. Після цього, йому запропонували здати кров з вени. Він погодився. З лівої руки брати кров було неможливо, оскільки в ліву руку вшита фастула там, де знаходяться вени. Дана фастула вшита в ліву руку на постійній основі для проведення гемодіалізу. Гемодіаліз видаляє з організму надлишкову рідину; виводить токсичні речовини з організму разом з рідиною. Гемодіаліз проводиться йому на постійній основі. Тому брати кров з лівої руки у лікаря не було жодної можливості. З його правої руки лікар намагався взяти кров два рази, але не вийшло, оскільки лікар не зміг потрапити до вени. Оскільки в цей день він робив гемодіаліз, всі вени були дуже звужені і їх не видно, звуження вен завжди відбувається після гемодіалізу. В зв`язку з вище викладеним лікар взяти зразки венозної крові не зміг. Йому це оформили як відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Однак він не відмовлявся, а через наявність хронічних захворювань не зміг здати сечу та кров. При цьому, результат драгера, був 0,0 проміле. В стані сп`яніння він не перебував. Так як він не зміг здати сечу та кров протягом двох годин, на нього склали протокол за відмову від проходження медичного огляду, з яким він повністю не згоден. Тому просить закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сліпенький Р.С. в судовому засіданні пояснив, що вину у вчиненні правопорушення його підзахисний не визнає. Так, 15.08.2024 о 17-04 год. ОСОБА_1 зачепив пішохода та травмував. Викликали швидку та патрульну поліцію. Так як в результаті ДТП були травмовані, ОСОБА_1 запропонували пройти огляд для визначення стану сп`яніння, на що він погодився. Його відвезли до лікарні де ОСОБА_1 не зміг здати сечу та кров, через свої хронічні хвороби нирок та на нього склали протокол за відмову від проходження медичного огляду. Також зауважив, що під час проведення огляду в медичному закладі відео фіксація не здійснювалася. Відеозапис до протоколу не доданий. На відеозапису оглянутому в судовому засіданні є лише фіксація оформлення матеріалів за ДТП. Тому неможливо встановити саму процедуру огляду, що є грубим порушенням. В зв`язку з чим просив провадження по справі закрити.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 15.08.2024 о 17-00 год, його донька, ОСОБА_3 переходила дорогу по нерегульованому пішохідному переходу. Автомобіль ВАЗ під керуванням ОСОБА_1 не надав їй дорогу та зачепив. Внаслідок чого вона впала та отримала незначні травми. Викликали швидку та поліцію. Їй надали медичну допомогу. Винуватець ДТП поводив себе адекватно, не кричав, не заперечував свою провину.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, в підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надано зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №112587 від 15.08.2024, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння № 1808 медичного закладу до КП «КБЛНПД» ДОР» від 15.08.2024, рапорт інспектора поліції та DVD диск із відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився в медичному закладі.

Згідно з п. 12 ІІІ розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до п. 13 ІІІ розділу Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

З витребуваного судом Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 1808 від 15.08.2024 слідує, що у ОСОБА_1 на лівій руці вшита фастула. Поведінка адекватна, напружена. Є інвалідом 1 групи через ниркову недостатність, запах алкоголю з рота не виявлено. Результат алкотестеру № 0530 негативний, 0,00 проміле. Відмовився від медичного огляду в повному обсязі.

Відповідно до ультразвукового дослідження сечовивідних шляхів КНП «Криворізька міська лікарня №3» КМР від 06.09.2024, ОСОБА_1 хворий на полікістоз лівої нирки; кісту правої нирки; хронічний пієлонефрит; нефролітіаз. Відповідно до довідки, виданої ОСОБА_1 від 16.08.2024 останній знаходиться на амбулаторному лікуванні в нефрологічному відділенні з блоком амбулаторного гемодіалізу КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР з 26.02.2021. Має діагноз: хронічна хвороба нирок V ступеня; хронічний пієлонефрит; нефросклероз. Йому проводиться замісна ниркова терапія програмним гемодіалізом (з 26.02.2021). Стан пацієнта важкий. Гемодіаліз проводиться 3 рази на тиждень (вівторок, четвер, субота) по 4 години в амбулаторному режимі, пожиттєво або до пересадки донорської нирки.

З показів ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні слідує, що останній не заперечував здати сечу для аналізу, однак не міг її здати, оскільки, як він повідомив в лікарні, він має проблеми з нирками, що підтверджується медичними документами, які наявні в матеріалах справи, при цьому не заперечував взяти в нього кров або інші можливі аналізи для дослідження та проведення медичного огляду. Взяти кров у нього не змогли, так як в цей день ОСОБА_1 отримував у 2 міській лікарні гемодіаліз (що підтверджується відповідною довідкою) в результаті чого його вени дуже звузилися і їх не було видно. Але ОСОБА_1 , не відмовлявся від огляду в лікарні, відібрати зразки лікар не зміг через об`єктивні причини пов`язані зі станом здоров`я останнього. Після чого був складений висновок, що ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку.

При цьому, суд звертає увагу на надані відеозаписи з бодікамер працівників поліції, використання яких передбачено ст.40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року №1026 (далі - Інструкція), що були досліджені у судовому засіданні.

Так, доданий до матерів справи диск з відеофайлами, взагалі не містить відеозапису проходження медичного огляду ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння в лікарні, що позбавляє суд можливості перевірити дійсність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. На диску наявні лише відеофайли, які стосуються оформлення матеріалів щодо ДТП до якої був причетний ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п.5 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Так, під час вивчення доданого до матеріалів справи відеозапису, судом встановлено, що він не є безперервним та повним. На диску містяться відеофайли щодо ДТП і по яких неможливо відновити всі обставини подій 15.08.2024 року, а власне проходження медичного огляду ОСОБА_1 та відмові від здачі аналізу.

Таки чином, аналізуючи приведені вище нормативно-правові акти, можна прийти до висновку, що якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, слідує, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі, крім того на останньому не зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 медичного огляду для визначення стану його сп`яніння.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 року у справі №216/5226/16-а.

Окремо слід зазначити, що результат тесту Драгер, який продув ОСОБА_1 негативний та складає 0,00 проміле. Тобто, в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 15.08.2024 не перебував.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення, в фабулі не вказано ознаки якого саме сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 під час здійснення ним ДТП, - наркотичного чи алкогольного. (Огляд на стан алкогольного сп`яніння 15.08.2024 ОСОБА_1 пройшов, і результат негативний).

За таких обставин, суд вважає, що вищенаведене свідчить про грубе порушення Інструкції, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано здати інші види аналізів, які містяться в п.п. 12, 13 Інструкції, а саме слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, тощо, а тому, на думку суду, немає підстав вважати, що він перебуваючи в стані сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та не надав біологічні зразки.

Суддя приходить до висновку, що у справі відсутні достатні докази щоб поза розумним сумнівом стверджувати про факт відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлявся. Неможливість здати один із видів біологічних зразків на визначення стану сп`яніння не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Аналогічна позиція висловлена Дніпровським апеляційним судом по справі № 214/2970/23.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Поміж іншим, у рішеннях від 30.05.2013 у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно з ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Сіденко С.І.