Справа №461/9494/24
Провадження №3/461/3473/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., представника особи відносно якої складено протокол адвоката Пітка А.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Львівської митниці Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження - м. Київ, місце роботи - компанія Moto Tusa, місце проживання - Україна, м. Київ Паспорт НОМЕР_1 від 19.04.2018 виданий 8031, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

встановив:

24.10.2024 у пункт пропуску «Грушів Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_3 / НОМЕР_4 під керуванням громадянина ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 01.04.2022, яким переміщується товар: «транспортний засіб марки TESLA, модель MODEL 3, номер кузова НОМЕР_6 » в митному режимі імпорт, за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ №24UA58U8. Як підставу для пропуску вказаного товару на митну територію України ОСОБА_2 подано товаросупровідні документи, а саме:

- рахунок-фактура (Invoice) № 45142704 від 19.03.2024 року;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (MOTOR VEHICLE TITLE REASSIGNMENT SUPPLEMENT) № НОМЕР_7 ;

- довіреність від громадянина ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_8 , виданий 01.10.2014 року Хмельницьким МВ УДМС України в Хмельницькій області, громадянину ОСОБА_2 , яка зареєстрована у реєстрі за №17277 від 21.10.2024 року.

Відповідно до поданих товаросупровідних документів та попередньої митної декларації типу ІМ ЕЕ №24UA58U8, на митну територію України переміщується товар: «Легковий автомобіль марки TESLA, модель MODEL 3, номер кузова НОМЕР_6 , рік виготовлення -2020». Продавцем товару є компанія «COPART inc.», одержувачем та покупцем є ОСОБА_3 , особою відповідальною за фінансове врегулювання є ТДВ «СК «ГАРДІАН» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 96). Вартість товару становить 13288,00 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 548572,49 гривень. Заявлений код товару згідно з УКТ ЗЕД - . Вказаний товар переміщується громадянином України ОСОБА_2 на підставі довіреності наданої громадянином ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_8 , виданий 01.10.2014 року Хмельницьким МВ УДМС України в Хмельницькій області, посвідченої ОСОБА_4 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованої у реєстрі за №17277 від 21.10.2024 року.

Відповідно до вказаної довіреності Таращан Ігор Олегович уповноважив ОСОБА_2 бути його представником в установах та організаціях як в Україні так і за її межами з усіх без винятку питань, у тому числі щодо придбання транспортного засобу марки TESLA, модель MODEL 3, номер кузова НОМЕР_6 , його транспортування до митниці призначення та здійснення усіх необхідних митних процедур, тощо.

З метою перевірки законності переміщення через митний кордон України вказаного товару, правдивості та законності отримання поданих до митного контролю товаросупровідних документів, Львівською митницею 24.10.2024 листом №20-03/20-01/14/29016 скеровано запит до Літвінчука Ігоря Анатолійовича приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу. На лист митниці, отримано відповідь приватного нотаріуса Літвінчука І.А. від 25.10.2024 № 74/01-16 у якій зазначено, що ним не посвідчувалась довіреність від імені гр. ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 від 21.10.2024 року реєстровий № 17277 та йому не відомі особи зазначені у даній довіреності. Наданий зразок довіреності не відповідає вимогам чинного законодавства щодо посвідчення довіреностей та є підробкою.

Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708, затверджено Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України (далі Правила).

Відповідно до пункту 3 розділу І Правил: ТЗ (товари, що класифікуються за кодами 8701-8705, 8711, 8716 згідно з УКТЗЕД, і номерні вузли до них) для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою. Пунктом 2 розділу І Правил визначено, що уповноважена особа особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

У свою чергу, пунктом 7 розділу І Правил передбачено, що власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів.

Таким чином, Правилами визначено, що усі документи, які необхідні для здійснення митного контролю ТЗ у пункті пропуску та їх подальшого переміщення через митний кордон України, подаються власником ТЗ або ж уповноваженою особою, у даному випадку - громадянином України ОСОБА_2 .

Опитаний громадянин ОСОБА_2 повідомив, що довіреність, якою його уповноважено на вчинення дій щодо переміщення вказаного товару через митний кордон України, йому скинув на телефон, громадянин ОСОБА_5 . 25.10.2024 на електронну адресу гр. ОСОБА_5 , Львівська митниця скерувала лист № 20-03/20-04/10/29190, щодо надання інформації, як і коли ним була отримана довіреність, якою був уповноважений ОСОБА_2 щодо придбання та переміщення через митний кордон транспортного засобу марки TESLA, модель MODEL 3, номер кузова НОМЕР_6 . На лист митниці, отримано відповідь гр. ОСОБА_5 без номера та дати (вх. митниці № 77040/10/20-03 від 29.10.2024) у якій зазначено, що він отримав вказане доручення від свого клієнта ОСОБА_6 , 22.10.2024 на телефон.

Для з`ясування обставин щодо видачі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Літвінчуком Ігорем Анатолійовичем та зареєстрованої у реєстрі за № 17277 від 21.10.2024, Львівською митницею листом від 29.10.2024 № 20-03/20-04/10/29447 викликався працівник компанії Moto Tusa ОСОБА_1 .

30.10.2024 на електронну адресу митниці надійшов лист від гр. ОСОБА_1 (вх. митниці № 77202/10/20-03 від 30.10.2024), в якому він зазначає, що отримав цю довіреність за допомогою чат бота в месенджері «Telegram» 22.10.2024 року. З клієнтом ОСОБА_3 перебуває в довірчих відносинах так як вищезгаданий клієнт є їхнім частим покупцем, але через його відсутність у країні на момент доставки автомобіля TESLA, модель MODEL 3, номер кузова НОМЕР_6 , змушені були зробити довіреність без його присутності. Шляхом пошуку в Інтернеті знайшов компанію, що надає нотаріальні послуги онлайн, але через незнання правил і форм заповнення довіреності не зміг перевірити її на відповідність і передав документ перевізнику ОСОБА_5 .

Отже, громадянин ОСОБА_1 , з метою ввезення на митну територію України товару (легковий автомобіль марки TESLA, модель MODEL 3, номер кузова НОМЕР_6 ), надав від імені ОСОБА_3 громадянину ОСОБА_2 довіреність зареєстровану у реєстрі за № 17277 від 21.10.2024, якою уповноважив останнього на вчинення дій щодо переміщення вказаного товару через митний кордон України, а також транспортування товару до митниці призначення та здійснення усіх необхідних митних процедур.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Пітко А.Я. факти наведені у протоколі про порушення митних правил не заперечив. Крім того, при визначенні виду та розміру стягнення, захисник просив суд врахувати позитивні дані про особу ОСОБА_1 , визнання вини, відсутність обтяжуючих його відповідальність обставин та тяжких наслідків від його діянь. Також, захисник просив при визначенні розміру штрафу врахувати фактичну вартість транспортного засобу у сукупності з актуальним на момент перетину кордону курсом валют.

Представник митниці в судовому засіданні протокол підтримав.

Заслухавши доводи захисника та представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до положень ст. 4 Митного кодексу України, митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п.23).

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм Митного кодексу України, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24)

Митні правила - встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом та іншими законами України (п.28).

Товари - це будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, що доводиться дослідженим в ході розгляду справи нижченаведеними доказами:

-протоколом про порушення митних правил № 1404/20900/24 від 05.11.2024 року;

-долученими до протоколу копіями паспорта ОСОБА_1 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 на запит митного органу із відповідним запитом;

-митною декларацією №24UA58U8 з документами наданими митному органу для здійснення митного оформлення (з перекладом);

-копіями довіреності від 21.10.2024, паспорта ОСОБА_2 , технічного паспорта на транспортний засіб, контрольного талону;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

-запитом Львівської митниці від 24.10.2024 до приватного нотаріуса Літвінчук І.А. із відповіддю на нього;

-запитом Львівської митниці від 25.10.2024 до ОСОБА_5 та відповіддю на нього;

-запитом Львівської митниці від 29.10.2024 до ФОП « ОСОБА_7 » та відповіддю на нього;

-описом предметів затриманих у справі про порушення митних правил;

-доповідною та службовою запискою представників митниці щодо обставин виявлення ознак неправомірного вивезення товарів.

Вищенаведені докази є належними та допустимими, вони засвідчують факт переміщення товару через митний кордон, порядок проходження митних процедур, вказують на обставини виявлення факту переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів, підроблених документів.

У свою чергу, сторона захисту обставин наведених у протоколі не заперечує.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, зокрема, є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та з поданням органу доходів до митного оформлення документів, що одержані незаконним шляхом та містять неправдиві відомості стосовно товару.

Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка його вчинила характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України. У даному випадку з наведених вище доказів встановлено, що саме ОСОБА_1 є належним суб`єктом відповідальності за правопорушення наведене у протоколі скерованому на розгляд до суду.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 483 МК України, склад вищевказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо товарів.

Суд вважає, що здобуті та досліджені в ході розгляду у суді даної справи докази є достатніми для ухвалення законного та об`єктивного рішення у справі та належної перевірки доводів учасників процесу, а також доказів у справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих суду доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (у даному випадку суть правопорушення наведена у протоколі представниками митного органу) має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення, тобто в даному випадку версії представників митниці. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення (у даному випадку уповноважених представників митниці) була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за інкримінованим обвинуваченням.

Крім того, у п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону. У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення та стягнення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Зважаючи на суть правопорушення, його характер, санкцію, наведені положення можуть бути застосовані і у даній справі.

Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності процесуальними нормами, відтак вважає доведеним факт вчинення особою інкримінованого адміністративного правопорушення.

Суд приходить до висновку про те, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні, тобто вина ОСОБА_1 у цій справі доведена поза розумним сумнівом.

Таким чином, аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України доведена належним чином.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З урахуванням наведених вище обставин, характеру вчиненого порушення, даних про особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався та визнав вину, ступеня його вини, способу вчинення правопорушення, мету призначення стягнення та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу у розмірі від 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Вирішуючи питання визначення розміру штрафу, враховую, що вартість безпосередніх предметів порушення митних правил автомобіля згідно наявних у справі документів становить 13288,00 доларів США. За офіційним курсом НБУ станом на 24.10.2024, тобто дату вчинення правопорушення, вартість 1 долару США становить 41,2739 гривень. Отже, 50 відсотків вартості товарів становить 13288,00х41,2739:50%=274223,79 гривень.

Суд вважає, що таке стягнення не порушуватиме справедливий баланс між загальними правилами декларування та правом власності особи, забезпечить дотримання справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи, узгоджується з принципом верховенства права, буде пропорційним стягненням по відношенню до вчиненого.

Згідно ст. 519 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи. До витрат у справі про порушення митних правил належать також кошти, що виплачуються експерту за виконання його обов`язків та за роботу, виконану за дорученням митного органу, виплати добових, компенсації на проїзд до митного органу і назад та наймання приміщення, а також кошти, одержані свідком на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі пояснень.

Відповідно до ст. 520 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі від 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 274223 гривень 79 копійок.

Після набрання даною постановою законної сили, вилучені, згідно протоколу про порушення митних правил №1404/20900/24 від 05.11.2024 року, транспортний засіб марки TESLA, модель MODEL 3, номер кузова НОМЕР_6 , з документами про реєстрацію транспортного засобу (товаросупровідні) повернути ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил у розмірі 16205 гривень 89 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень.

Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя В.В. Стрельбицький