ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку

на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги

10 січня 2024 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., перевіривши клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Садгірського районного суду м. Чернівців від 22 грудня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТК «Епіцентр», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку звернення на апеляційне оскарження постанови судді Садгірського районного суду м. Чернівців від 22 грудня 2023 року.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги в частині задоволення клопотання про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою, мотивує тим, що його належним чином не було повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Зазначає, що оскільки рішення суду було прийнято у його відсутності, про його існування він дізнався 29.12.2023 року, під час його звернення до працівників поліції з метою здачі тимчасового посвідчення водія, які повідомили йому, що рішенням районного суду його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, у зв`язку із чим вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи та доводи в частині поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд доходить наступних висновків.

ЄУНСС: 726/3016/23 Головуючий у І інстанції: Байцар Л. В.

Номер провадження: 33/822/59/24 Головуючий в апеляційній ін-ції: Давній В. П.

Приписи Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентують тривалість строків, порядок їх обчислення та наслідки їх закінчення.

Нормами ч. 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а потерпілому - на його прохання.

При цьому, статті 285, 294 КУпАП не пов`язують строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення з часом одержання її копії або ознайомлення з нею.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно даних, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, постанова районного суду відносно ОСОБА_1 була винесена судом 22 грудня 2023 року.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні районного суду. Апеляційна скарга на вказану постанову була надіслана ОСОБА_1 , лише 04 січня 2024 року, тобто поза межами встановленого законом десятиденного строку на її оскарження.

При цьому згідно відомостей, які містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апелянт був обізнаним щодо ходу розгляду справи про адміністративне правопорушення та про призначення розгляду на 09 годину 22 грудня 2023 р., однак не вживав заходів для того, щоб дізнатися про результат судового розгляду і не скористався правом подати апеляційну скаргу в строк, встановлений приписами ст. 294 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що про існування оскаржуваної постанови стало відомо - 29 грудня 2023 року, не може слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вказані вище положення закону не пов`язують строк оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення з часом одержання її копії, або з часом, коли стало відомо особі про неї, у зв`язку з чим посилання апелянта на цю обставину, як на підставу для поновлення строку на оскарження постанови, не ґрунтується на законі.

Інших непереборних обставин та жодних поважних причин пропуску встановленого законодавством строку, не зазначає.

Крім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, тож апелянт мав реальну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яку відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ, як джерело права.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апелянт не навів обґрунтованих підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, а тому в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути останньому.

Керуючись ст.ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Садгірського районного суду м. Чернівців від 22 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу разом з усіма додатками до неї повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній