ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 Справа №607/23061/24 Провадження №3/607/9576/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 14.10.2024 о 23 год. 28 хв. в м. Тернополі по вул. Торговиця, 7 керував транспортним засобом «Volkswagen Phaeton», р.н. НОМЕР_2 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, що підтверджується висновком на стан наркотичного сп`яніння №634 від 14.10.2024. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо викладеного інспектор УПП ДПП в Тернопільській області Репела Й.П. склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №150872 від 15.10.2024.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив законність притягнення його до адміністративної відповідальності. Пояснив, що правил дорожнього руху він не порушував. Висновку на стан наркотичного сп`яніння №634 від 14.10.2024 не довіряє, так як він складений на підставі проведеного в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР тесту біологічного матеріалу (сечі) на наявність наркотичних речовин. Дані тести виготовлені в Китаї та є сумнівної якості. Вважає, що під час проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у нього мали відібрати кров, а не сечу, тому висновок лікаря ґрунтується на недостовірних даних.

Також ОСОБА_1 просив відкласти розгляд справи у зв`язку із тим, що не зміг знайти адвоката, однак має намір такого знайти.

Щодо клопотання про відкладення справи, суд відхиляє його, так як таке клопотання заявлено суду втретє, а отже має ознаки зловживання процесуальними правами. Судові засідання призначались на 31.10.2024, 14.11.2024 та 03.12.2024. Попередні клопотання (від 31.10.2024 і 14.11.2024) про відкладення розгляду справи були також мотивовані, зокрема, бажанням скористатись правовою допомогою. Суддя надавав таку можливість, однак ОСОБА_1 не скористався своїм правом. 20.11.2024 ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами справи, тому мав достатньо часу підготуватись до її розгляду, в тому числі за участю захисника.

Окрім того, ОСОБА_1 подав усне клопотання про призначення у справі судової експертизи щодо його перебування 14.10.2024 у стані наркотичного сп`яніння, яку просив провести в будь-якій експертній установі на вибір суду.

У задоволенні цього клопотання суддя відмовив, оскільки ОСОБА_1 оспорював правильність відібрання зразку для проведення дослідження, а саме наполягав на тому, що в якості зразку для дослідження необхідно брати кров, а не сечу. Так як біологічний матеріал повинен бути відібраний від особи не пізніше, ніж через 2 години з моменту зупинки транспортного засобу, призначення експертизи (дослідження зразку крові ОСОБА_1 ) немає сенсу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази, суддя зробив такі висновки.

Згідно пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена та підтверджується наступними доказами, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №150872 від 15.10.2024; рапортом інспектора Проця В. від 15.10.2024; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.10.2024; результатом токсикологічного дослідження №1110 від 15.10.2024, згідно якого в сечі ОСОБА_1 виявлено канабіс; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.10.2024, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння; копією постанови серії БАБ №721475 від 15.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 та ч.2 ст.126 КУпАП; відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля поліції та з нагрудної катери поліцейського, з яких безпосередньо вбачається керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen Phaeton», р.н. НОМЕР_2 , процедура проходження ОСОБА_1 медичного огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння та складення за його наслідками адмінматеріалів.

Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Щодо посилання ОСОБА_1 на відсутність порушення ПДР. Зазначене спростовується відеозаписом, з якого вбачається порушення ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом «Volkswagen Phaeton», р.н. НОМЕР_2 , вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. А також, в подальшому з`ясувалось, що ОСОБА_1 керував не маючи посвідчення водія відповідної категорії, за що відповідальність встановлена ч. 2 статті 126 КУпАП.

Постанова серії БАБ №721475 від 15.10.2024 складена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст122 та ч. 2 статті 126 КУпАП станом на час розгляду даної справи є чинною.

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу порушника, та вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П. Я. Стельмащук