ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3022/24 Справа № 202/7453/24 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, головного бухгалтера ТОВ «Укрейніан Аестетікс» (), юридична адреса: м. Дніпро, вул. Журналістів 9а, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень. Стягнуто судові витрати у сумі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2024 року, при документальній позаплановій невиїзній перевірці з питань дотримання вимог податкового законодавства було виявлено, що посадовою особою - головним бухгалтером ТОВ «Укрейніан Аестетікс» (), юридична адреса: м. Дніпро, вул. Журналістів 9а, ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, а саме: порушено порядок ведення податкового обліку, що призвело до завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування за звітний період: 1 квартал 2020 року на суму 2 314 167 грн., завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за травень 2020 року в сумі 143 249 грн., та занижено податок на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету, всього на суму 319 584 грн., в тому числі за січень 2020 року 11 2541 грн., за квітень 2020 року 50 501 грн.,за травень 2020 року 156 542 грн., в результаті порушення п. 44.1, 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134, п. 140.5.5-1, п.п. 140.5.11, п. 140.5, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 201.1, п. 201.10, ст. 201 ПК України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимоги про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що при розгляді справи присутній не був, судову повістку про виклик до суду не отримував, про наявність складеного щодо нього адміністративного протоколу не знав, копію постанови не отримував. Вказує, що 17.11.2024 року він випадково дізнався про наявність оскаржуваної постанови через застосунок Дія, а переконався у її існуванні лише 18.11.2024 року, коли його захисник- адвокат Михайлець О.В. ознайомилась з матеріалами справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необгрунтованою у зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, через що підлягає скасуванню.

Зазначає, що він ніколи не був головним бухгалтером ТОВ «Укрейніан Естетікс», , та взагалі ніколи і ніде не займав таку посаду. Він дійсно мав трудові відносини із ТОВ Укрейніан Аестетікс», , але як директор, та припинив їх ще 15.06.2020 р., про цьому йому не сплатили заробітну плату за червень 2020 року та не повернули трудову книжку.

Також вказує, що зазначена в постанові юридична особа - ТОВ «Укрейніан Естетікс» взагалі не існує; він ніколи не жив і не працював у м. Дніпро, тому судом першої інстанції було порушено територіальну підсудність.

ОСОБА_1 зазначає, що при ознайомлені його захисника з матеріалами справи було виявлено, що суду першої інстанції було відомо його адресу реєстрації: АДРЕСА_1 , однак, судову повістку та копію постанови йому не направляли. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 був або є головним бухгалтером згаданого Товариства.

Вказує, що він не отримував будь-яких документів щодо справи ані від податкового органу, що склав протокол про адміністративне правопорушення, ані від суду, ані з виконавчої служби. Зазначає, що в застосунку «Дія» відсутня інформація щодо наявності відносно нього відкритих виконавчих проваджень, проте 17.11.2023 р. згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження на сайті Міністерства юстиції, він виявив наявність двох виконавчих проваджень.

ОСОБА_1 вказує, що факт відсутності трудових відносин з Товариством (які припинились 15.06.2020 року) підтверджується ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2024 року у справі № 904/5838/21, та зазначає, що наразі він не є суб`єктом адміністративного правопорушення і не був таким станом на квітень 2024 року.

Також звертає увагу, що в ЄДРСР оскаржувана постанова від 08.07.2024 року оприлюднена лише 03.10.2024 року.

Крім того зазначає, що порушено строки притягнення до адміністративної відповідальності не тільки судом першої інстанції, а й податковим органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення. Вказує, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не є триваючим, а тому в силу ст. 38 КУпАП сплинули строки накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що він при винесенні згаданої постанови не був присутній і не отримував повістку про виклик до суду та копію постанови у межах строку її апеляційного оскарження, матеріалами справи не спростовуються, а отже є підстави вважати, що вказаний строк був пропущений апелянтом з поважної причини та підлягає поновленню.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП настає за порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП в цілому відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами.

Обґрунтовуючи такий свій висновок, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.04.2024 року № 652, зокрема витяг з акту документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ Укрейніан Аестетікс з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ Голд Девелопмент за період діяльності з 01.01.2020 по 31.12.2020 (Акт від 29.04.2024 року № 1173/04-36-07-05/39633317), яким суд дав належну оцінку та на підставі повного та всебічного з`ясування обставин зробив правильний висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, тобто порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не оспорює наявність порушення податкового обліку, що стало підставою для притягнення відповідальних осіб ТОВ Укрейніан Аестетікс до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а його доводи зводяться до того, що така відповідальність не може бути покладена саме на нього, а також до міркувань процесуального характеру.

За змістом ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено із порушеннями, а тому він не може бути належним доказом у справі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки протокол складений із дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що він ніколи не працював у ТОВ Укрейніан Аестетікс на посаді головного бухгалтера, натомість займав посаду директора, не спростовують правильності оскаржуваної постанови з огляду на наступне.

Так, підпунктом 47.1.1 пункту 47.1 статті 47 Податкового кодексу України встановлено, що відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть юридичні особи, резиденти або нерезиденти України, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи.

Зі змісту частини третьої статті 65 Господарського кодексу України вбачається, що посадовими особами підприємства є керівник підприємства (одноосібний виконавчий орган), головний бухгалтер.

Відтак ОСОБА_1 у даному випадку є належним суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП незалежно від того, чи є він директором, або головним бухгалтером ТОВ Укрейніан Аестетікс.

Одночасно суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що до АІС Податковий блок вносяться відомості про посадових осіб, джерелом яких є самі суб`єкти господарювання, при цьому щодо ТОВ Укрейніан Аестетікс у вказаній інформаційній системі зазначено, що його директором є Апціаурі Георгій, головним бухгалтером ОСОБА_1 (а.с. 7).

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що він був звільнений з посади директора ТОВ Укрейніан Аестетікс рішенням зборів учасників цього товариства від 15.06.2020 року не спростовують підстав притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 163 КУпАП, оскільки порушення податкового обліку, внаслідок яких було складено протокол про адміністративне правопорушення, були допущені у І кварталі 2020 року.

Послання апелянта на те, що його було притягнуто до відповідальності за порушення, допущені посадовими особами ТОВ Укрейніан Естетікс, до якого він не має відношення, не обгрунтовують апеляційні вимоги з огляду на те, що в оскаржуваній постанові суду має місце описка у назві підприємства, яка не впливає на правильність прийнятого рішення та була виправлена постановою суду від 02.12.2024 року (а.с. 27).

Апеляційні доводи щодо порушення судом територіальної підсудності розгляду справи не грунтуються на законі, оскільки справу було розглянуто відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП за місцем вчинення адміністративного правопорушення, а саме за податковою адресою ТОВ Укрейніан Аестетікс по вул. Журналістів, 9А у м. Дніпро, що перебуває у межах територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Посилання апелянта на порушення його прав на захист у зв`язку із неналежним викликом до суду першої інстанції та не направленням йому копії оскаржуваної постанови не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки не стосуються суті адміністративного правопорушення, не спростовують правильності встановлення його фактичних обставин та кваліфікації. Крім того, у межах апеляційного провадження ОСОБА_1 має ті самі права та процесуальні можливості для здійснення свого захисту, що і в суді першої інстанції, а відтак його право є відновленим.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про збіг строку притягнення його до адміністративної відповідальності, то вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, у яких стягнення може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Вчинене ОСОБА_1 правопорушення не мало триваючого характеру та було допущене у І кварталі 2020 року, а відтак на час розгляду справи судом першої інстанції строк накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, збіг, що було підставою для закриття провадження у справі згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП.

Не врахувавши це, суд першої інстанції припустився порушення закону про адміністративну відповідальність, яке підлягає виправленню у межах повноважень суду апеляційної інстанції, визначених п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247, п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця