Справа № 740/1725/24
Провадження № 3/740/881/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 квітня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Пулинець Ю.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 04 березня 2024 року близько 10-00 год за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив нецензурні висловлювання щодо співмешканки ОСОБА_2 та її неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю останнім.

Вказані обставини зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення від 12 березня 2024 року, які складені і підписані уповноваженою на те особою,-поліцейським Ніжинського РУП. Дані протоколи підписані особою, яка його склала, безпосередньо ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, у поясненнях доданих до протоколу останній зазначає про конфлікт з співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якого виражався нецензурною лайкою в її сторону та в присутності її неповнолітніх дітей.

Згідно доданих до протоколів пояснень від 12 березня 2024 року потерпіла ОСОБА_2 зазначає, що її співмешканець ОСОБА_1 постійно ображає її та її синів нецензурною лайкою, чіпляється до них.

Пояснення неповнолітніх потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до протоколів не додано.

Відповідно до заяви від 28 березня 2024 року ОСОБА_1 просить справу розглянути за відсутності, вину не визнає, вказує, що сварка виникла на побутовому рівні, яку розпочала співмешканка, через те, що він поїхав в Одесу в лікарню до важкопораненого сина від першого шлюбу, який є військовим та допомагає йому коштами. Нецензурною лайкою в бік синів співмешканки ніколи не виражався. ОСОБА_2 постійно вчиняє сварки, оскільки вважає, що він не повинен допомагати своєму сину.

Згідно з КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.

Судом на підставі 3-х протоколів, які складені 12 березня 2024 року по одній події від 04 березня 2024 року, що розцінюється як формальний підхід поліцейського до їх складення, та вищезазначених пояснень як ОСОБА_1 , так і його співмешканки ОСОБА_2 , встановлено, що 04 березня 2024 року між ними, які спільно проживають, виникла сварка на побутовому рівні із словесними образами, що по відношенню до співмешканки, є ознакою домашнього насильства у формі психологічного насильства-що включає зокрема і словесні образи, і є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за вказане домашнє насильство.

При накладенні стягнення суд, із врахуванням ст.36 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушеня, яке становить значну суспільну небезпеку в сфері сімейних відносин, особу порушника, який має 52-річний вік і постійне місце проживання, згідно з протоколом вперше притягується до адміністративної відповідальності, що є пом`якшуючою відповідальність обставиною, обтяжуючі обставини у протоколах не зазначені.

Також судом враховуються вимоги ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно з ст.22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність, як ознака адміністративного правопорушення, характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

За таких обставин, із врахуванням особи правопорушника, виникнення сварки та подальших його дій щодо психологічного впливу саме через неприязні стосунки сторін, інші негативні наслідки у протоколі не зазначені,-суд вважає за необхідне обмежитись стосовно ОСОБА_1 усним зауваженням відповідно до ст.22 КУпАП, що буде достатнім для недопущення подібної поведінки надалі і для досягнення виховного впливу, що також вплине на позитивну динаміку у налагоджені стосунків чоловіка та жінки, дітей.

Із врахуванням звільнення від адміністративної відповідальності підстави для стягнення судового збору із ОСОБА_1 відповідно до ст.40-1 КУпАП відсутні.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані поліцейським до протоколів про адміністративне правопорушення, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду, із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.22, 23, 33, 36, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.173-2 КУпАП і обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.173-2 КУпАП,-закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Олійник.