Провадження № 3/127/9488/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2024 о 22:30 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила насильство психологічного та фізичного характеру стосовно чоловіка ОСОБА_2 , а саме душила його та вкусила за лікоть правої руки.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення визнала частково та суду пояснила, що у неї з чоловіком виникла сварка, однак вона його не душила. Клопотала про закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням з чоловіком та відсутністю в її діянні складу правопорушення, оскільки надані матеріали не містять доказів можливості спричинення чоловіку будь-якої шкоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень частини першої статті 173-2 КпАП домашнє насильство полягає у вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Аналогічне визначення закріплене у пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII).

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що 28.11.2024 о 22:30 год. по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила насильство психологічного та фізичного характеру стосовно чоловіка ОСОБА_2 , а саме душила його та вкусила за лікоть правої руки.

Надані суду матеріали не підтверджують факту вчинення психологічного насильства, натомість в судовому засіданні був підтверджений той факт, що ОСОБА_1 вкусила ОСОБА_2 за лікоть правої руки. Посилання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у поданих до суду заявах про те, що внаслідок такий дій останньому не могла бути заподіяна шкода фізичного характеру, суд вважає неспроможними з огляду на визначення, надане у пункті 17 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII.

Саме тому суд дійшов до переконання, що діяння ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства фізичного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілого.

Разом з тим, суд враховує положення статті 22 КпАП, відповідно до яких при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Чинний КпАП не містить визначення малозначного правопорушення та відповідних вказівок на його ознаки. При цьому, суд вважає за доцільне звернути увагу на постанову Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 у справі К/800/17615/16, відповідно до якої у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 згідно з наданими суду матеріалами раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, дії останньої не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам, а тому суд вважає, що є всі підстави відповідно до статті 22 КпАП визнати вказане правопорушення малозначним та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Зі змісту частини другої статті 284 КпАП випливає, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 22, 173-2, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: