Справа № 163/619/22 Провадження №33/802/427/24 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю представника митниці Кунєвої З.Ю., розглянувши в режимі відеоконференції її апеляційну скаргу на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 08 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.22 КУпАП звільнений від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрито.

Згідно протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 14 червня 2019 року через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ввіз на територію України автобус марки «NEOPLAN N316», кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який в подальшому змінено на LC78989, в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 20 днів, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу більше ніж на 30 діб, що виявлено 19 листопада 2021 року під час проведення аналітично-перевірочних заходів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України.

В поданій апеляційній скарзі представник Волинської Держмитслужби вважає постанову судді необґрунтовано. Посилається на те, що на день виявлення правопорушення та складання протоколу про порушення митних правил 13.12.2021 ОСОБА_1 автобус з митної території України не вивіз, в інший митний режим не заявив та будь яких документів підтверджуючих факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами та засвідчених в установленому порядку не надав. Вказує на те, що введення в Україні 24.02.2022 воєнного стану та в подальшому 07.05.2022 мобілізації ОСОБА_1 не є обставиною, що пом`якшує відповідальність порушника, адже факт вчинення правопорушення відбувся за кілька років до вступу на службу ОСОБА_1 у ЗСУ, а саме 04.07.2019. Просить постанову судді скасувати та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винним за ч.6 ст.481 МК України та накласти адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митниці ОСОБА_3 , яка підтримувала подану апеляційну скаргу та просила скасувати постанову судді, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Нормами ст.486 МК України визначено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Приписами ст.489 МК України передбачено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Вимогами ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

А згідно положень ст.103 МК України, тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Як вбачається з матеріалів справи, винуватість ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, стверджується протоколом про порушення митних правил, витягом з ЄАІС Держмитслужби, інформацією за даними Журналу пункту пропуску, письмовими поясненнями порушника, заявою ОСОБА_1 від 03.07.2019, службовою запискою інспектора митниці.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, правильним.

На думку апеляційного суду, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення вказаного правопорушення, місцевий суд в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, згідно з якими адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд першої інстанції врахував дані про особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, перебуває у складі ЗСУ. З службової характеристики на молодшого сержанта ОСОБА_1 від 11.04.2024 убачається, що він упродовж двох років перебуває на військовій службі, з 07.05.2022 по теперішній час, приймає активну участь у захисті України та характеризується виключно позитивно.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що діяння, вчинене ОСОБА_1 , хоча й містить в собі склад правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідає тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення. Сам ОСОБА_1 за тривалий час військової служби на захисті суверенітету та незалежності України приніс цією службою користі державі значно більше ніж шкоди під час вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, матеріали справи не містять жодних документальних даних про те, що діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спричинено велику шкоду та завдано значних збитків державним, суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам, а тому, незважаючи на наявність формального складу порушення митних правил, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої за ч.6 ст.481 МК України, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним правопорушення, на підставі ст.22 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

На думку апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Волинської митниці Кунєвої З.Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 08 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов