Справа № 474/458/24
Провадження № 3/474/271/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.06.24р. с-ще Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г. розглянув справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли від Відділення поліції № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

17.04.2024р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 581687 від 29.03.2024р., згідно з яким 29.03.2024р., близько 08 год. 35 хв., по вул. Привокзальна, 6, с-ще Врадіївка гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки Ford Transit, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 581687 від 29.03.2024р. надійшов до суду 17.04.2024р.

ОСОБА_1 в судове засідання 24.04.2024р. не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (телефонограма № 83 від 19.04.2024р.), про причини неявки не повідомив.

Водночас 24.04.2024р. захисник ОСОБА_1 - Кравченко О.С. звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, з огляду на необхідність ознайомитися з матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, розгляд справи відкладено на 14.05.2024р.

В судовому засіданні 14.05.2024р. ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнав. Так, ОСОБА_1 пояснив, що під час зупинки транспортного засобу та складення протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції не повідомили йому причин зупинки, не роз`яснили його права та обов`язки, та не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а відразу пропонували поїхати до лікарні. ОСОБА_1 зазначив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак працівники поліції всіляко йому перешкоджали в цьому та тричі запрошували свідків для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Коли він, в присутності свідків, давав згоду на проходження огляду, поліцейські його не проводили, а відпускали запрошених свідків та шукали інших свідків. ОСОБА_1 стверджує, що він двічі погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і лише в третє, через годину умовлянь, перебуваючи під тиском поліцейських, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_1 зазначив, що вказані ним обставини може підтвердити його брат, який перебував разом з ним в автомобілі, явку якого ОСОБА_1 зобов`язався забезпечити в наступне судове засідання для допиту як свідка.

Захисник ОСОБА_1 - Кравченко О.С. в судове засідання 14.05.2024р. не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Водночас в судовому засіданні 14.05.2024р. ОСОБА_1 повідомив суд про припинення повноважень захисника Кравченка О.С.

З огляду на надходження клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка та залучення до у часті у справі іншого захисника, розгляд справи відкладено на 13.06.2024р.

11.06.2024р. захисник Фасій В.В. подав до суду клопотання, в якому просить закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Клопотання обґрунтовано тим, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає приписам ст. 256 КУпАП, оскільки був складений в службовому автомобілі, а ОСОБА_1 перебував на певній відстані від нього та мав можливості надавати свої пояснення та зауваження щодо змісту протоколу. Під час складення протоколу ОСОБА_1 не роз`яснено його права та обов`язки. Як вбачається з наданого поліцейськими відеозапису, останній містить лише фрагмент відео де ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та не містить моменту зупинки транспортного засобу, роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, а також складення протоколу.

ОСОБА_1 та його захисник Фасій В.В. в судове засідання 13.06.2024р. не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (розписка про вручення судової повістки), про причини неявки не повідомили. Явка в судове засідання свідка не забезпечена.

Враховуючи приписи ст.ст. 268 та 271 КУпАП, згідно з якими участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та захисника, під час судового розгляду справи є необов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб.

Розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні 14.05.2024р., вважаю встановленим таке.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачалася відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи приписи ст.ст. 245, 251, 252, 266, 280 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015р., на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 581687 від 29.03.2024р., який останній підписав без будь-яких зауважень щодо його змісту, надано: відеозапис подій; письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 29.03.2024р.; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.03.2024р.

Також судом встановлено, що відповідно до довідки СРПП Відділення поліції № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області вбачається, що згідно з базою даних ІПС ІПНП гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_2 та на протязі року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

Даючи оцінку вказаним доказам, слід зазначити, що відеозапис подій не береться до уваги, оскільки в порушення приписів п. 5 розділу ІІ Інструкції № 1026 та п. 3.5. розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100, відеозапис на якому зафіксовано порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не є безперервним та містить лише фрагмент відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відтак є не допустимим (постанова Верховного Суд від 18.07.2019р. у справі № 216/5226/16-а, постанова Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі № 536/1703/17).

В свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення та інші долученні до нього докази не підтверджують поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищевказане також ставить під сумнів дотримання поліцейським порядку оформлення протоколу про адміністративне правопорушення щодо роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків.

Таким чином, в сукупності вищевикладеного слідує, що працівником поліції порушено порядок складення протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що має наслідком недійсність результатів такого огляду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 221, 245, 247, 252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол