Справа №751/3226/24
Провадження №3/751/1585/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 р. місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.

при секретарі Овдій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ФОП за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, за адресою: АДРЕСА_2 , порушив вимоги ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України.

Так, в ході проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ФОП ОСОБА_1 встановлено, що згідно письмового трудового договору від 30.09.2020 року та наказу (розпорядження) № 23-к/тр від 30.09.2020 року «Про прийняття на роботу» було прийнято на роботу до ФОП ОСОБА_1 з 01.10.2020 року ОСОБА_2 на умовах безстрокового трудового договору на посаду прибиральника службових приміщень.

З 01.10.2022 року ОСОБА_2 надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, згідно наказу № 20-к/тр від 30.10.2022 року на підставі заяви ОСОБА_2 та свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_2 , на період з 31.10.2022 року до 29.08.2025 року.

Згідно п.1 Наказу (розпорядження)т № 24-к/тр «Про припинення трудового договору (контракту)» від 17.11.2023 року (далі Наказ № 24-к/тр) звільнено 17 листопада 2023 року за власним бажанням (ч.1 ст. 38 КЗпП України) працівника ОСОБА_2 , прибиральника службових приміщень, що також зазначено в письмовому трудовому договорі, і вказана підстава: особиста заява ОСОБА_2 від 03.11.2023 року.

В Наказі № 24-к/тр маються написи про ознайомлення з наказом , про отримання екземпляра трудового договору та копії наказу, але підписи ОСОБА_2 навпроти вказаних написів відсутні. В письмовому трудовому договорі мається підпис ОСОБА_2 під записом де вказано про звільнення з 17.11.2023 року за власним бажанням, ч.1 ст. 38 КЗпП України згідно Наказу № 24-к/тр.

В ході проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) станом на 27.03.2024 року не виявлено і ФОП ОСОБА_1 не надано письмової заяви працівника ОСОБА_2 про бажання її звільнитись з роботи за власним бажанням від ФОП ОСОБА_1 з 17.11.2023 року і про звільнення в будь-який інший час заява відсутня, що також підтверджується письмовим поясненням ФОП ОСОБА_1 , в якому вказано, що ОСОБА_2 усно погодилась про звільнення за власним бажанням.

Таким чином, ФОП ОСОБА_3 було розірвано трудовий договір укладений на невизначений термін з працівником ОСОБА_2 на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням), без наявності письмового попередження працівником роботодавця за два тижні, або в інший термін, тобто без наявності ініціативи працівника та волевиявлення про звільнення, яке виявлено 27.03.2024 року

Вище вказаними діями ОСОБА_1 , як ФОП, порушив вимоги речення першого частини першої статті 38 КЗпП України, чим вчинив правопорушення, що передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Надано заяву про розгляд справи без його участі. 15.04.2024 року отримано письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких зазначає, що відповідне порушення трудового законодавства було не навмисне та усунено.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Відповідно до положень ч.1 ст.41 КУпАП, складом адміністративного правопорушення є, зокрема, інші порушення вимог законодавства про працю. Диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових, які передбачають конкретні правила щодо праці.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони права громадян на працю, на оплату праці, на охорону праці та інших прав у трудовій сфері, визначених у Кодексі законів про працю України, Законах України «Про охорону праці», «Про оплату праці», «Про відпустки», «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» тощо).

Істотною ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, є спеціальний субєкт посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно Наказу (розпорядження) № 23-к/тр від 30 вересня 2020 року ОСОБА_2 на підставі заяви від 30.09.2020 року прийнята на роботу з 01.10.2020 року в Службу готельного господарства прибиральником службових приміщень.

30.09.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю № 11/20. Даний договір було розірвано сторонами 17.11.2023 року «За власним бажанням, ч.1 ст.38 КЗпП України Наказ № 24-к/тр від 17.11.2023 року.

Наказом № 20-К/Тр від 30.10.2022 року ОСОБА_2 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Період відпустки з 31.10.2022 року по 29.08.2025 року включно.

Наказом № 24-К/Тр (Розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) звільнено 17.11.2023 року за власним бажанням (ч.1 ст. 38 КЗпП України) ОСОБА_4 Компенсація невикористаної щорічної відпустки за 18 календарних днів. Підстава: Особиста заява ОСОБА_2 від 03.11.2023 року. Підпис ОСОБА_2 про ознайомлення з наказом № 24-К/Тр від 17.11.2023 року «Про припинення трудового договору» відсутній.

Згідно із вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення N Ц/ЧН/7763/138/П/ПТ від 27.03.2024 року, актом позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах праці, наказом (розпорядженням) № 23-к/тр від 30.09.2020 року, трудовим договором між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю № 11/20 від 30.09.2020 року, наказом від 30.10.2022 року № 20-К/Тр, наказом № 24-К/Тр від 17.11.2023 року, табелем обліку використання робочого часу.

Вказаний протокол серії N Ц/ЧН/7763/138/П/ПТ від 27.03.2024 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Згідно вимог ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні.

Враховуючи відсутність письмової заяви ОСОБА_2 про бажання звільнитись з роботи за власним бажанням ані з 17.11.2023 р., ані з будь якої іншої дати, суд вважає доведеним факт звільнення останньої за відсутності ініціативи останньої, а відтак порушення роботодавцем ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.38 КЗпП України.

Вищезазначені факти вини ОСОБА_1 є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Аргументи ОСОБА_1 про усунення порушення відповідно до Припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю в строк до 27.03.2024 року, не спростовують факт порушення ним вимог ч.1 ст.38 КЗпП України, проте вони будуть враховані судом при визначенні виду та міри покарання.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, суд враховує характер та обставини скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік та соціальне положення, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, вчинення адміністративного правопорушення вперше, та вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу не встановлено і на розгляд суду не надано.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП суд стягує з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.7,9,22, ч.1 ст.41, ст.ст.283,284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 /п`ятсот десяти/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн /шістсот п`ять/ 60 коп. судового збору.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Г.Павлов