Справа № 465/7101/24 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 33/811/1715/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бандирського Андрія Стефановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Бандирського Андрія Стефановича на постанову Франківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 31 серпня 2024 року, о 09:41 год. у м. Львові по вул. Володимира Великого, 113, керував транспортним засобом «Mercedes Benz С220» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу «Akcotest Drager 6820», тест ARHK 0121. Результат тесту 0,58 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Бандирський А.С., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.

Звертає увагу, що до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не долучено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку вимірювальної техніки алкотестера за допомогою якого здійснювався огляд.

Повідомляє, що дозвіл на застосування технічного засобу «Akcotest Drager 6820» №ARHK-0121 від 31 серпня 2024 року МОЗ та Держспоживстандартом не видавався, докази, що такий дозвіл існує в матеріалах справи відсутні.

Звертає увагу, що для проведення огляду було використано прилад, який не пройшов калібрування у визначений виробником строк (кожні 6 місяців), прилад під час проведення огляду зафіксував невірний температурний показник, окрім того огляд було проведено у відсутності двох свідків.

Повідомляє, що транспортний засіб ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції безпідставно, а постанову, яка була складена за порушення ПДР водій оскаржує.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 120471 від 31 серпня 2024 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz C220» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, із згоди водія, на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням приладу «Alcotest Drager 6820»;

- роздруківкою приладу «Alcotest Drager 6820» (а.с. 3), з якої встановлено, що огляд було проведено о 09 год. 49 хв., 31 серпня 2024 року, результат 0,58 проміле, з результатом водій ознайомлений;

- інформацією з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), згідно із яким у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова), огляд було проведено за допомогою приладу «Alcotest 6820», результат 0,58 проміле, з результатом водій погодився, що підтвердив своїм підписом;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5), відповідно до якого у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова), у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі;

- рапортом працівника поліції (а.с. 6), згідно із яким під час патрулювання було виявлено автомобіль «Mercedes-Benz C220» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який порушив ПДР України, йому було повідомлено причину зупинки транспортного засобу, під час опитування в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова, почервоніння шкірного покриву обличчя), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, результат 0,58 проміле з чим водій був згоден;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу «Mercedes-Benz C220» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час опитування водію повідомлено причину зупинки, патрульними в нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, надано на вибір трубочку, водій просив не проводити огляд, перевірено газоаналізатор (прилад чистий), результат огляду 0,58 проміле. ОСОБА_1 спершу не погодився із результатом огляду, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти такий огляд в медичному закладі, та роз`яснено порядок його проходження в медичному закладі, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, після чого водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, зазначив, що вживав ліки, повідомив працівникам поліції, щоб складали протокол. Патрульними ознайомлено водія з протоколом про адміністративне правопорушення та результатом приладу «Драгер».

Доводи апелянта, що до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не долучено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку вимірювальної техніки алкотестера, за допомогою якого здійснювався огляд, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Пунктом 5 розділу II «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, водій не просив надати йому для ознайомлення зазначені вище документи, окрім того вимогами Інструкції не передбачено доручення цих документів до матеріалів судової справи.

Доводи апелянта, що працівниками поліції застосовано газоаналізатор, в якого порушено термін калібрування встановлений заводом виробника, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

Відповідно до наказу Міністерства Економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року, із наступними змінами «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено, що газоаналізатори підлягають періодичній повірці міжповірочним інтервалом в 1 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, до протоколу, складеного відносно водія ОСОБА_1 додано роздруківку тестування на алкоголь, проведеного газоаналізатором для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Drager Alcotest 6820», який пройшов останнє калібрування 14 листопада 2023 року, що свідчить про правомірність його використання під час огляду ОСОБА_1 31 серпня 2024 року.

Апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції, що різниця у температурних показниках, вказаних при здійсненні огляду у роздруківці газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» та фактичною температурою повітря 31 серпня 2024 року, не свідчить про несправність газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», оскільки вказаний прилад до проведення огляду перебував в транспортному засобі працівників поліції, температура повітря всередині якого могла відрізнятися від температури повітря ззовні.

Доводи апелянта, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння було проведено у відсутності двох свідків, не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, оскільки патрульними здійснювалася відеофіксація, а матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, окрім того апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 не просив працівників поліції залучити свідків для проведення огляду.

Твердження апелянта, що транспортний засіб ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції безпідставно, а постанова серії ЕНА №2949388 від 31 серпня 2024 року скасована, заслуговують на увагу апеляційного суду, разом із тим підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що дії працівників поліції відповідно до вимог ст. 267 КУпАП не оскаржені водієм у вищестоящий орган чи до суду.

Також апеляційний суд зазначає, що на час скоєння адміністративного правопорушення, в країні діяв воєнний стан, у цей час можуть бути обмежені громадянські права, а працівники поліції наділені повноваженнями зупиняти транспортні засоби та перевіряти документи водіїв.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Франківського районного суду м. Львова від 31 жовтня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бандирського А. С.- без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.