Справа № 577/5479/23
Провадження № 3/577/5/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2024 р. м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Кравченко В.О., за участю адвоката Сусліна В.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , навчається у ДПТНЗ «Конотопський професійний аграрний ліцей», паспорт НОМЕР_1 , виданий органом 5917, ІПН НОМЕР_2 ,

за частиною 5 статті 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №008861 від 29.09.2023 року ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП за наступних обставин (мовою оригіналу).

29.09.2023 року о 12:54 год. в м. Конотоп по вул. М. Немолота водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21053, д.н.з. НОМЕР_3 без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.2.1А ПДР України, повторно протягом року.

ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що того дня автомобілем не керував, а тільки знаходився на сидінні водія коли під`їхали працівники поліції. Письмові пояснення надавав під тиском правоохоронців.

Дослідивши представлені докази суд дійшов такого висновку.

Положеннями частини першої статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 19 Основного Закону правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією Українита законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частина перша статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Статтею 91 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил охорони та використання об`єктів природо-заповідного фонду.

Разом з тим за правилами частини 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому ? не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень КУпАП не визначає.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення відбулося 29.09.2023 року. Виявлене порушення не має ознак триваючого, а відтак строк накладення стягнення, з урахуванням часу вчинення, вже минув. Закінчення строків накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Наведене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року (справа №308/8763/15-а, адміністративне провадження №К/9901/12342/18) та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Під час розгляду даного адміністративного матеріалу суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

На підставі наведеного провадження в справі підлягає закриттю відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись: ст.ст. 38, 247, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 КУпАП внаслідок закінчення строку накладення стягнення, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя: В. О. Кравченко