ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/343/23 Номер провадження 33/814/537/24Головуючий у 1-й інстанції Баранська Ж. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Охмака Валентина Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 лютого 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Визнано ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді 28.02.2023, о 22:01 год. по вул. Великий Шлях, 18 в с. Нова Знам`янка Кременчуцького району Полтавської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ford Scorpio», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, в результаті чого здійснив виїзд за межі проїзної частини, де транспортний засіб зіткнувся з деревом та отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також 28.02.2023, о 22:01 год. по вул. Великий Шлях, 18 в с. Нова Знам`янка Кременчуцького району Полтавської області, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Ford Scorpio», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців та від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Охмак В.І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову скасувати, а провадження по справі в закрити у зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративних правопорушень за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що у водія не виник обов`язок щодо проходження огляду в медичному закладі з огляду на відсутність направлення.

Вважає неналежним доказом долучений до справи відеозапис в зв`язку з відсутністю цифрового підпису та не зазначення в протоколі назви технічного запису за допомогою якого було здійснено відеофіксацію.

Також звертає увагу на те, що у ОСОБА_1 , який перебував в лікарні не брали кров на виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши думку захисника особи, яка притягується до відповідальності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, за які він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами в даній справі є:

протокол про адміністративне правопорушення ААД №347185 від 01.03.2023 щодо адміністративного правопорушення 28.02.2023 за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,

протокол огляду місця ДТП, схема місця ДТП,

рапорт чергового щодо надходження виклику стосовно ДТП, внаслідок якої автомобіль в`їхав в дерево,

рапорт поліцейського за фактом виклику на місце ДТП,

протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №3857187 від 01.03.2023 щодо адміністративного правопорушення 28.02.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення водія до медичного закладу,

відмова ОСОБА_1 від дачі пояснень,

медична картка стаціонарного хворого з записом «хворий веде себе агресивно, набрати кров на алкоголь неможливо».

відеозапис з бодікамери працівника поліції,

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєних правопорушень та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях притягнутого ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №347185 28.02.2023, о 22:01 год. по вул. Великий Шлях, 18 в с. Нова Знам`янка Кременчуцького району Полтавської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ford Scorpio», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати автомобілем, в результаті чого здійснив виїзд за межі проїзної частини, де транспортний засіб зіткнувся з деревом та отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається приїзд працівників поліції на місце скоєння ДТП, а саме з`їзд автомобіля з проїжджої частини та його зіткнення з деревом. При цьому на водійському сидіння перебував саме ОСОБА_1 , який отримав тілесні ушкодження внаслідок пригоди.

Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 12. 1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Протокол про адміністративне правопорушення, схема ДТП, відеозаписи стосуються фактичних обставин справи, є належними та в своїй сукупності відповідають загальному стандарту доказування «поза розумним сумнівом» та доводять факт скоєння ДТП водієм ОСОБА_1 .

Доводи щодо відсутності факту керування ОСОБА_1 автомобілем на момент скоєння ДТП та перебування за кермом іншої особи, не беруться судом до уваги та свідчать про намагання водія у такий спосіб уникнути відповідальності.

Як зазначалося вище, на час приїзду поліції на місце ДТП, на водійському сидінні перебував саме ОСОБА_1 з слідами ушкоджень на обличчі та голові, при цьому його водійські двері були заблоковані та він не міг відкрити їх зсередини, в зв`язку з чим працівники поліції пропонували йому вийти з авто через пасажирське сидіння. В подальшому водійські двері були відчинені з застосуванням сили.

Будь-яких інших осіб, причетних до керування транспортним засобом на відеозаписах не зафіксовано, ОСОБА_1 знаходився саме на місці водія і його вихід з салону автомобіля через водійське сидіння був унеможливлений внаслідок заблокування дверей.

При цьому, наявність у останнього тілесних ушкоджень засвідчує факт його перебування в автомобіля під час зіткнення з деревом. Інших потерпілих в результаті дорожньої пригоди не виявлено.

Вказані обставини спростовують твердження апелянта про керування транспортним засобом іншою особою.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови суду за ст. 124 КУпАП та закриття провадження по справі в цій часині з підстав, визначених п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.

За нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , які приїхали на місце дорожньої пригоди, отримавши виклик на «102».

В подальшому на місце ДТП прибула швидка допомога. Під час спілкування медичного працівника з ОСОБА_1 остання запитала «Алкоголь принимал?», на що водій відповів «Та принимал конечно» (22:17 год.).

Після надання першої медичної допомоги та з`ясування особи водія як ОСОБА_1 , його було відправлено на швидкій допомозі до закладу охорони здоров`я для надання допомоги, з огляду на відкриту рану голови.

Вказані обставини унеможливили складання протоколу на місці ДТП, в зв`язку з чим працівники поліції прибули наступного дня до ОСОБА_1 в заклад охорони здоров`я для з`ясування обставин ДТП, складання протоколів.

Під час спілкування з водієм, ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування ним авто та вказував, що за кермом перебувала дівчина. На питання поліцейських «Що за дівчина, її дані?» ОСОБА_1 відмовився їх повідомити.

З огляду на явні ознаки у водія стану алкогольного сп`яніння, які були виявлені на місці ДТП та візуально вбачаються з відеозапису, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився, що стало підставою для складання протоколу і за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази в своїй сукупності доводять факт керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та не були спростовані під час розгляду справи.

Доводи захисника, що у водія не виник обов`язок щодо проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки його туди ніхто не направляв, не беруться судом до уваги, оскільки у відповідності до п. 14 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, якщо водій учасник ДТП перебуває з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Апеляційний суд звертає увагу, що після доставлення до медзакладу, ОСОБА_1 не дав можливості взяти кров для дослідження, що зафіксовано в медичній карті стаціонарного хворого «Хворий веде себе агресивно, набрати кров на алкоголь неможливо», що в черговий раз свідчить по його ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння у визначений законом спосіб.

Також не заслуговують на увагу доводи скарги про не зазначення в протоколі назви технічного засобу, яким здійснювалась відеофіксація події та відсутність цифрового підпису, з посиланням на практику Верховного Суду, оскільки зазначення технічного засобу передбачено лише в разі складання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а не постанови про адміністративне правопорушення.

Безпідставними вважає апеляційний суд і посилання як на неналежність як доказу по справі долученого відеозапису.

Долучені відеозаписи у відповідності до норм ст. 266 КУпАП є належними доказами, містять весь перебіг подій як на місці ДТП, так і в закладі охорони здоров`я при складанні протоколів.

В силу технічних особливостей всі відеозаписи, які є безперервними, поділені на епізоди по 5 хв. кожний, що не може слугувати підставою для висновку про їх неналежність.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Охмака Валентина Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна