Справа № 476/54/24
Провадження № 3/476/72/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року суддя Єланецького районного суду Миколаївської області Чернякова Н.В., за участю секретаря Минаєвої Н.П.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого по АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

22.01.2024 року о 15:48 годині ОСОБА_1 на вул. Аграрній в смт. Єланець Вознесенського району Миколаївської області керував автомобілем МАZDА 626 н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія ОСОБА_1 огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу алкотест Драгер 6810 під відеофіксацію бодікамери TECSAR номер тесту 1727, результат тесту - 2,08 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлений належним чином.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Ліпатов С.В. до суду подав клопотання про закриття провадження у справі. Зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 482063/93 від 22.01.2024 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (вчинення повторного протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП).

На підставі викладеного просив суд закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до слідуючого висновку.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає в разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а також положеннями ст. 266 КУпАП.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 482063/93 від 22.01.2024 року ОСОБА_1 22.01.2024 року о 15:48 годині в смт. Єланець на вул. Аграрній Вознесенського району Миколаївської області керував автомобілем МАZDА 626 н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія ОСОБА_1 огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу алкотест Драгер 6810 під відеофіксацію бодікамери TECSAR номер тесту 1727, результат тесту - 2,08 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУПАП.

Проте, суть правопорушення, зазначена у вищевказаному протоколі не містить викладу обставин, які би вказували про те, що ОСОБА_1 вчинив дане правопорушення, будучи особою, яка протягом року вже вчиняла будь-яке з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і підтверджується вона наступними доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 482063/93 від 22.01.2024 року, із якого вбачається, що 22.01.2024 року о 15:48 годині ОСОБА_1 на вул. Аграрній в смт. Єланець Вознесенського району Миколаївської області керував автомобілем МАZDА 626 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом огляду на стан сп`яніння, тест № 1727 - 2,08 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із якого вбачається, що візуальним оглядом у ОСОБА_1 виявлено характерний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та шкіри обличчя, порушення мови;

- даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, із якого вбачається, що 22.01.2024 року о 15:48 годині працівниками поліції зупинено автомобіль МАZDА 626 н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення при виконанні маневру повороту ввімкнення покажчику повороту та правил користування ременями безпеки. В ході спілкування з водієм та перевірки його документів поліцейський виявив в нього візуальні ознаки алкогольного сп`яніння та запитав про вживання ним алкогольних напоїв, на що останній пояснив, що алкогольні напої вживав напередодні, не заперечував, що має явні ознаки алкогольного сп`яніння. З відеозапису вбачається, що поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння та неодноразово пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного приладу алкотест Драгер чи в закладі охороні здоров`я, роз`яснює про відповідальність у разі відмови від проходження огляду в установленому законом порядку. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням технічного приладу алкотест Драгер, номер тесту 1727, результат тесту склав 2,08 проміле. ОСОБА_1 не заперечував проти результатів проведеного огляду на місці зупинки з використанням технічного приладу алкотест Драгер. При цьому, поліцейський повідомив, що результат тесту перевищує допустиму норму у 9 разів. Після чого у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 482063/93 від 22.01.2024 року, копія якого ним отримана.

З огляду на вказані обставини, з врахуванням досліджених доказів, а також на те, що фабула адміністративного правопорушення, у вищевказаному протоколі викладена за ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП.

КУпАП не містить норм, які б передбачали перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення».

У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі OZTURKv.GERMANY від 21.02.1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка набрала чинності для України 11.09.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На переконання суду, зміна правової кваліфікації дій ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП з метою ухвалення справедливого рішення за нормою, яка передбачає менш суворе стягнення, покращує становище правопорушника, а тому не є порушенням права останнього на захист та не суперечить визначеному Конституцією України принципу верховенства права.

Твердження захисника про те, ОСОБА_1 22.01.2024 року о 15:48 годині не керував автомобілем МАZDА 626 н/з НОМЕР_1 суд не приймає до уваги, оскільки вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 482063/93 від 22.01.2024 року та відеозаписом з бодікамери TECSAR.

Доводи захисника на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 482063/93 від 22.01.2024 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП (вчинення повторного протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП) суд мотивує наступним чином.

Так, елементами об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є вчинення саме повторно протягом року одного з діянь, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 482063/93 від 22.01.2024 року, складеного відносно ОСОБА_1 , у ньому працівником поліції, не дивлячись на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, не зазначено про те, що порушення останнім правил дорожнього руху, передбачених п.п. 2.9 а, вчинено повторно протягом року після вчинення раніше одного з діянь, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а також того коли та яке саме діяння ним було вчинено раніше.

Виходячи з доказів, які знаходяться в матеріалах справи суд прийшов до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому перекваліфікував дії останнього на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність не виявлено.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення у відношенні правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який згідно довідки начальника відділення поліції №1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 278-280, 283, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (р/р: UA 0014456 одержувач: Єланецька селищна ТГ/Миколаїв ГУК/ ТГ смт. Єланець/21081100 ЄДРППОУ 37992030 Казначейство України (ел. адм. податок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Н.В. Чернякова