Провадження №3/447/642/24
Справа №447/1040/24
П О С Т А Н О В А

17.06.2024 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Павлів В. Р.,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

встановив:

28.03.2024 близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 вчинив хуліганські дії відносно неповнолітнього ОСОБА_2 , а саме висловлювався нецензурною лексикою в адресу ОСОБА_2 , шарпав його за одяг, чим порушив громадський порядок та спокій. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, просив суд суворо не карати.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях у процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ організацій.

Посягання на ці відносини здійснюється в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства. Домінування в свідомості особи саме такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання є головним критерієм відмежування дрібного хуліганства як адміністративного правопорушення проти громадського порядку та моральності адміністративних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, згідно яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом серії ВАД №373764 від 08.03.2024 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП;

- копією письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

- рапортами працівників поліції Бізозіра М.К.

- заявою ОСОБА_1 про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

У зв`язку з тим, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, який вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та матеріали адміністративної справи, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одна) гривня 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя Павлів В. Р.