Справа 357/5435/23
Провадження 3/362/540/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2024 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

встановив:

22.04.2023 о 20:16 год. на а/д М-05 «Київ - Одеса» 24 км., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Ssang Yong Rexton, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) та, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків.

02.02.2024 вказаний адміністративний протокол з додатками надійшов на адресу Васильківського міськрайонного суду Київської області на підставі постанови Київського апеляційного суду від 28.11.2023, якою було вирішено направити цю справу на розгляд до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Судові засідання (13.02.2024 та 22.02.2024) не відбулись з огляду на клопотання сторони захисту ознайомитись з матеріалами справи та підготовки позиції сторони захисту.

05.03.2024 сторона захисту просила суд надати для ознайомлення відеозапис, з яким попередньо не ознайомилась, і просила суд викликати працівника поліції, який складав цей протокол.

У судовому засіданні 18.03.2024 суду надавали пояснення свідок ОСОБА_2 , товариш ОСОБА_1 , і працівник поліції.

25.03.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів, яку було задоволено. У судовому засіданні ОСОБА_1 просив відкласти судовий розгляд з метою недопущення порушення його права на захист, оскільки його захисник не зміг прибути до суду (дата і час були попередньо узгоджені, у тому числі з захисником). Судом задоволено це клопотання та у судовому засіданні визначено іншу дату - 26.03.2024.

У судове засідання 26.03.2024 ні ОСОБА_3 , ні його захисник до суду не прибули, причини неявки суду невідомі.

Суд зауважує, що за приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Водночас суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 23.08.2018 у справі за №11-237сап18, де звертається увага на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч. 1ст. 268 КУпАП, не є абсолютним, а суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Так, ОСОБА_1 у судовому засіданні (18.03.2024) надав суду пояснення, що нещодавно повернувся з зони бойових дій і того вечора зустрівся з товаришем ОСОБА_2 Мали намір відпочити на дачі. Поїхали до магазину, за кермом був він. Приїхали до магазину, купили продукти і алкоголь. До них мав прибути ще один товариш, який запізнювався, а тому вони вирішили його почекати на парковці біля магазину. Домовилися з третім товаришем, якого очікували, що він сяде за кермо його, ОСОБА_1 , автомобіля, і вони разом поїдуть на дачу. Саме тому розпочали ОСОБА_2 вживати алкогольні напої у салоні автомобіля, очікуючи на прибуття третього товариша. Через деякий час почули як їм «крякнув» патрульний автомобіль поліцейських. Він, ОСОБА_1 , подумав, що його автомобіль заважає руху, а тому зняв автомобіль з стоянкового гальма на нейтральній передачі і трішки «прокотився», тобто двигун автомобіля не вмикав. Підійшли працівники поліції, які почали стверджувати, що він керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Він стверджував, що автомобілем не керував, лише сидів у його салоні. Поліцейські на його пояснення не реагували. Наголосив, що тоді було грубо порушено його право на захист, оскільки просив правоохоронців забезпечити прибуття адвоката для захисту його прав, однак така вимога працівниками поліції була проігнорована. Підтвердив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не перебував в статусі водія і не керував транспортним засобом, а тому, на його думку, вчинив правильно. Просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бляха П.П. (діє на підставі ордеру серія АІ № 1430550 від 31.08.2023) у судовому засіданні 18.03.2024 повністю підтримав позицію свого підзахисного і повідомив суд, що надасть свої заперечення у наступному судовому засіданні, однак у призначене судове засідання не прибув, про що зазначено вище, письмових клопотань від захисника на адресу суду не надходило.

За клопотанням сторони захисту до суду викликалися свідок ОСОБА_2 , товариш ОСОБА_1 , а також працівник поліції, який оформляв протокол.

Свідок ОСОБА_2 надав суду пояснення, що він, ОСОБА_1 і їхній товариш хотіли провести час разом на дачі і відпочити. По дорозі заїхали до «Сільпо», за кермом був ОСОБА_1 . Там закупили все для вечері і на парковці біля «Сільпо» очікували товариша, який запізнювався. Щоб не гаяти час вживали алкогольні напої у салоні автомобіля, попередньо домовившись із третім товаришем, що він сяде за кермо автомобіля ОСОБА_1 і разом поїдуть на дачу. До них під`їхали працівники поліції. Тоді ОСОБА_1 , вважаючи, що його автомобіль перешкоджає руху, на нейтральній передачі «відкотив» автомобіль. Поліцейські підійшли до ОСОБА_1 , почали з ним спілкуватися. Всього вже не пам`ятає, так як був п`яний. Однак запевнив, що адвоката на місці події не було.

Свідок ОСОБА_4 , працівник поліції, який оформляв протокол і додатки до нього у судовому засіданні надав суду пояснення, що того дня під час патрулювання їм надійшов виклик про керування водієм транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Отримали дані для ідентифікації того автомобіля. На парковці біля супермаркету «Сільпо» виявили автомобіль, на який надійшов виклик. Цей транспортний засіб рухався у напрямку виїзду з парковки. Зупинили автомобіль звуковим сигналом та проблисковими маячками. Запевнив суд, що у автомобіля був ввімкнений двигун і він рухався вперед. Водія було видно, так як це була тепла пора року і водійське вікно було відчинене. Водій мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, тому запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. ОСОБА_1 категорично відмовився. Також у нього не було посвідчення водія. Оформили протокол, що розглядається судом.

Вивчивши матеріали матеріалів справи у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників, які брали участь у її розгляді, суд встановив таке.

Щодо правого регулювання порядку проходження огляну на стан сп`яніння та застосування правових норм до обставин цієї справи.

Диспозицiєю ч. 1 cт. 130 КУпAП передбачено відповідальність за:

1) кeрування трaнспортними зaсобами особами в cтані aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`янiння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу кeрування трaнспортним засoбом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лiкарських препаратів;

3) вiдмову oсоби, яка кeрує тpанспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан aлкогольного, нaркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лiкарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється ст. 266 КУпАП.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання ст. 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, альтернативу містить фіксування процедури проведення огляду або ж відмови від такої.

Щодо оцінки аргументів сторін і досліджених судом доказів.

У судовому засіданні було досліджено відеозаписи події, що відображені на електронному диску, долученому до матеріалів справи і дослідженими судом, зокрема:

-відеофайл «Clip 0», з якого чітко вбачається факт руху транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та його зупинка працівниками поліції шляхом подачі звукового сигналу з проблисковими маячками;

-відеофайл «Clip 1» на якому зафіксовано початок спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 , якого повідомляють про причину зупинки на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а саме законність перебування транспортного засобу на іноземної реєстрації не території України. ОСОБА_1 підтверджує факт керування транспортним засобом, стверджуючи, що «перепаркувався» (04:12 хв.). На вимогу водія ОСОБА_1 працівники поліції демонструють йому докази керування ним транспортним засобом (07:38 хв.). З огляду на виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння працівники поліції пропонують водію ОСОБА_1 пройти огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі. Водій ухиляється від відповіді. Пасажир автомобіля (свідок ОСОБА_2 ) у вільній розмові з поліцейським підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки вони приїхали з дачі, а також вживання ними алкогольних напоїв;

-відеофайл «Clip 2» де на чергову пропозицію водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння останній висловлює згоду пройти такий огляд у визначеному ним медичному закладі у м. Києві, на що поліцейський повідомляє, що доставлять його найближчого медичного закладу, якому надано право проводити такий огляд. Надалі на чергову пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 категорично відмовляється (02:40 хв.). Від огляду в медичному закладі також відмовляється (02:45 хв.);

-відеофайл «Clip 3». Водію ОСОБА_1 роз`яснюють процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, водій відмовляється від такого огляду (04:30 хв.) Надалі зафіксовано оформлення адміністративного протоколу та додатків до нього;

-відеофайл «Clip 4» зафіксовано як водій сперечається з працівниками поліції стверджуючи, що нічого поганого та страшного не зробив;

-відеофійл «Clip 5», де у присутності свідків у черговий раз водію ОСОБА_1 пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку або в медичному закладі, водій категорично відмовляється (10:05 хв.) Надалі зафіксовано відібрання відповідних письмових пояснень свідків за даним фактом;

-відео файл «Clip 6» з якого видно, що на місце події прибуває інший водій, який отримує транспортний засіб під письмову розписку. Водія ОСОБА_1 знайомлять зі складеним щодо нього протоколом про адміністративне правопорушення та додатками до нього (10:25 хв.). Водій надає свої письмові пояснення у протоколі, отримує консультацію у телефонному режимі (0:12:35 хв.);

-відеофайл «Clip 7» на якому водію ОСОБА_1 зачитують його права, які йому повністю зрозумілі, зауважень немає.

Враховуючи застосування поліцейськими у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, технічних засобів відеозапису, даний запис можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його належним і допустимим доказом у даній справі.

Так, відображені на відеозаписі події повністю узгоджуються з іншими письмовими матеріалами справи, які були досліджені судом, а саме:

-даними акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, порушення координації рухів, почервоніння очей) він мав пройти огляд на стан сп`яніння, однак такий огляд не проводився через відмову водія ОСОБА_1 , що зафіксовано в присутності свідків, при цьому у графі з результатом згоден зазначено « ОСОБА_1 30.08.1993р.» та проставлено короткий підпис;

-даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.04.2023, за яким такий огляд не проводився через відмову ОСОБА_1

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 22.04.2023, за якими вони була запрошені в якості свідків при оформлення адміністративних матеріалів по ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 . У їх присутності водій ОСОБА_1 категорично відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що засвідчують своїм особистими підписами у протоколі;

-даними письмової розписки ОСОБА_7 про отримання транспортного засобу Ssang Yong Rexton, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою доставки за місцем проживання водія та зобов`язанням не допускати водія до керування ним.

Таким чином, з матеріалів справи видно, що поліцейським було дотримано норми вказаної Інструкції, у нього були наявні підстави вважати, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, керує ним з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак останній відмовився від такого огляду.

Так, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як передбачено п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку № 1103, а саме: у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер» було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, де зафіксовано така відмова. До того ж поліцейським оформлено відповідне направлення для проходження такого огляду поліцейським у медичному закладі. При цьому, під час неодноразових пропозиції йому пройти огляд на стан сп`яніння поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, а також залучив двох свідків. Факт відсторонення водія від керування транспортним засобом підтверджується даним письмової розписки від 22.04.2023.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, є неспроможними, оскільки ці твердження спростовуються даними відеозапису, де чітко вбачається факт руху транспортного засобу під керування водія ОСОБА_1 та його зупинка працівниками поліції. Цей факт підтверджує особисто ОСОБА_1 у ході спілкування з працівниками поліції.

Не бере до уваги суд і пояснення свідка ОСОБА_2 , які надані у судовому засіданні, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, так як у момент складання протоколу цей же свідок повідомив поліцейському, що ОСОБА_1 автомобілем керував і вони повернулися з дачі (відеофайл «Clip 1»), тобто його пояснення є діаметрально протилежними. До того ж цей свідок є товаришем ОСОБА_1 , який, на думку суду, є зацікавленою особою по цій справі.

Доводи, наведені стороною захисту про порушення працівниками поліції щодо не роз`яснення ОСОБА_1 його прав не заслуговують на увагу, оскільки йому були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, роз`яснення ж інших положень статей КУпАП не передбачено, а право ОСОБА_1 на захист по цій справі реалізовано.

Той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку він підтвердив у судовому засіданні, цей факт підтверджується і іншими дослідженими судом доказами.

Всі інші зауваження сторони захисту зокрема ОСОБА_1 щодо порушення поліцейськими процедури оформлення цієї справи, то суд їх враховує і зауважує, що вони не спростовують фактичних обставини цієї справи і не свідчать про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

Не зважаючи на процесуальну позицію сторони захисту щодо невизнання вини за ч.1 ст. 130 КУпАП, на переконання суду, надані суду докази на підтвердження його винуватості є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, а позицію сторони захисту суд розцінює як лінію захисту з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у особи, яка керує транспортним засобом, низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин, користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_1 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів, в тому числі на вимогу працівників поліції проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 KУпAП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, усі вищезазначені докази доповнюють одне одного, узгоджуються між собою, а тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, а саме його високий ступінь суспільної шкідливості, особу порушника та приходить до переконання про можливість застосування до особи адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Тому, вирішуючи питання щодо можливості накладення на ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, то суд враховує позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 04.09.2023 (справа № 702/301/20), де вказано, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст. ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У силу ст.40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 251-252, 283-284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок № UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф підлягає сплаті не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко