Справа №534/2687/23
Провадження №3/534/854/23
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Куц Т.О., з участю секретаря судового засідання Дегтяр Є.І.

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

На розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №654173 складений 25.11.2023 щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, 25.11.2023 о 19 год. 43 хв. по вул. Дніпровській, 11 в м. Горішні Плавні Полтавської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Також надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№282626 від 25.11.2023 щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, згідно якого 25.11.2023 о 19 год 43 хв по вул. Дніпровській, 11 в м. Горішні Плавні Полтавської області, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з НОМЕР_1 при цьому не мав права керування транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.12.2023 вказані справи об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , просили провадження у справі закрити, за відсутністю складу адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП посилаючись на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, саме для цього він і поїхав з працівниками поліції до лікарні в м. Горішні Плавні де фактично і склали протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції запропонували йому проїхати до лікарні м. Горішні Плавні або Кременчукак для огляду на стан сп`яніння. Враховуючи те, що він їхав за ліками своїй жінці ОСОБА_3 , оскільки останній було зле і вона мала дуже високу температуру, він погодився поїхати до лікарні м. Горішні Плавні, оскільки це було значно ближче. В лікарні м. Горішні з`ясувалось, що лікар нарколог вже не працює і щоб пройти огляд необхідно вночі їхати до м. Кременчука . Пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Драгера працівники поліції йому не пропонували.

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що разом з двома неповнолітніми дітьми проживає однією сім`єю з ОСОБА_1 25.11.2023 року їй було дуже зле, піднялась температура тіла до 38,8 градусів. Батько ОСОБА_1 , власник автомобіля ВАЗ 21063 був п`яний, а найближча аптека знаходиться в м. Горішні Плавні і ОСОБА_1 був змушений поїхати їй за ліками ,однак по дорозі він був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився і поїхав з працівниками поліції до лікарні м. Горішні Плавні, але там з`ясувалось, що лікар нарколог вже закінчив роботу. Вона телефонувала ОСОБА_1 через кожні 1- хвилин, оскільки температура тіла на ніч підвищувалась і була вже 39, 4 градусів, вона почувала себе ще гірше, не могла ходити і просила ОСОБА_1 скоріше повертатись додому і з ліками, щоб він допоміг їй повкладати дітей спати.

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суддя вказує про наступне.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Згідно із протоколом серії ААД №654173 від 25.11.2023, органом Національної поліції ОСОБА_1 поставлене за провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До об`єктивної сторони складу даного адміністративного правопорушення входить керування особами транспортними засобами й відповідно відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Отже, серед іншого, до предмету доказування належить сам факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, тобто здійснює активні дії з управління транспортним засобом, від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2,3,4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із ст.266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, процедура направлення водіїв для проведення огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Згідно із п.3 зазначеного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), що узгоджується із вимогами ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункт 7 Порядку №1103).

За змістом пункту 8 вказаного порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, який надано суду в якості головного доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, останній, керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Досліджений запис відеофіксації порушення, фіксує лише уривок складання протоколу, й не містить всіх необхідних даних для встановлення об`єктивної істини у справі, в тому числі чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки відео підтверджує пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, і вони залишаються не спростованими та у свою чергу узгоджуються із приєднаними до справи матеріалами.

Отже, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені ОСОБА_1 може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.

Згідно п.1.5ПДР України, водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії .

З дослідженого запису відео фіксації вбачається, що фактчино протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 складаються в приміщенні приймального відділення лікарні м. Горішні Плавні, де ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння, куди приїхав з працівниками поліції і не зміг пройти його з тих причин, що в цей час був відсутній лікар нарколог.

Зазначені обставини підтверджуються також і матеріалами справи, згідно яких ОСОБА_1 , спочатку виписувалось направлення на огляд водія транспортного засобу 25.11.2023 о 19 год 24 хв до закладу охорони здоров`я в м.Горішні Плавні, а згодом 25.11.2023 о 20 год 00 хв в інше місто до Кременчуцької районної лікарні м. Кременчука.

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано не було.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Швауцер проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що є підставою для закриття провадження у справі.

Виходячи із змісту ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.126 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено за провину порушення вимог п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, й відповідно вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст.126 КУпАП).

Натомість матеріали справи не містять доказів на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, як повторність правопорушення, а саме: до матеріалів справи не додано постанови на підтвердження факту повторності правопорушення, а саме: постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2-4 ст.126 КУпАП протягом року.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП від 25.11.2023, зазначено відомості про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 постановою серії ЕАТ 81022, однак до матеріалів справи вказаної постанови додано не було.

Відтак, ОСОБА_1 інкримінується адміністративне правопорушення саме за ч.5 ст.126 КУпАП, проте, зміст викладених у протоколі обставин вчинення правопорушення не відповідає змісту диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також не надано суду доказів вчиненням ним протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 2-4 ст.126 КУпАП, тобто, зміст викладених у протоколі обставин вчинення правопорушення не відповідає змісту диспозиції ч. 5 ст. 126 КУпАП. Надані докази на підтвердження інкримінованого правопорушення не є належними та допустимими з огляду на диспозицію ч.5 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, тому провадження по справі щодо ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247,283,294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ч. 5 ст. 126, за ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Куц