Провадження № 3/638/8231/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДПС у Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

29.11.2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №54755, ОСОБА_1 вчинила правопорушення за частиною 1 статті 58 Господарського кодексу України, що зафіксовано актом перевірки від 22.11.2024 №53804/20-40-24-10-07/.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, до суду надано письмові заперечення, в яких остання просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначає, що з протоколом про адміністративне правопорушення не згодна та вину не визнає в повному обсязі. Про складення протоколу ОСОБА_1 не знала та повідомлена про це посадовими особами ГУ ДПС в Харківській області не була., про наявність протоколу дізналась лише під час ознайомлення з матеріалами справи у суді. Посадові особи порушили вимоги статті 254 КУпАП, під розписку не вручили складений протокол про адміністративне правопорушення особі, відносно якої він був складений. В матеріалах справи відсутній поштовий чек, який міг би підтвердити факт надсилання другого примірнику протоколу про адміністративне правопорушення. При вивченні акту (довідки) фактичної перевірки відповідно до розділу 2.2.20 посадовими особами ГУ ДПС в Харківській області зазначено, що за результатами виходу встановлено надання послуг фото та відеозйомки. Проте будь-яких підтверджуючих на це фактів ні до акту, ні до протоколу про адміністративне правопорушення не надано. Тобто будь-яких фото чи відеозаписів (як отриманої послуги) не зазначено. Також в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано місце і суті адміністративного правопорушення. Також не вказано відомостей про те, яким конкретним способом впроваджувалась господарська діяльність, в протоколі відомості, шо така діяльність є регулярною, постійною та суттєвою, не вказано кому саме надавалась послуга та яка виручка (дохід) отримано від надання послуг. Із доданих до протоколу про адміністративного правопорушення доказів неможливо встановити, що власником сторінки в Інстаграмі є саме особа, відносно якої складено протокол, а також той факт, що через вказану сторінку здійснюється підприємницька діяльність. Сторінка в Інстаграмі не може бути та не є сайтом, а тому розміщена на ній інформація не може автоматично вважатися чи сприйматися як намір ведення господарської діяльності. Платіжна інструкція від 15.11.2024 року, яка надана посадовими особами ГУ ДПС в Харківській області також не надає підтвердження вчинення правопорушення, оскільки свідчить лише про здійснення переказу невстановленою особою (оскільки дані такої особи, код платника та рахунок платника умисно прибрано посадовими особами з платіжної інструкції) на рахунок особи, що притягається до адміністративної відповідальності у розмірі 1 грн. та з позначкою «Призначення платежу «Переказ власних коштів». Тим самим призначення платежу спростовує їх призначення за надання будь-яких послуг. Особа, яка здійснила переказ є невстановленою особою та пояснення останньої відсутні у матеріалах справи. Також до матеріалів справи долучено фото з перепискою особи, з якою ведеться листування, з яких вбачається, що грошових коштів за надання будь-яких послуг вона не перераховувала. Враховуючи викладене, до суду не надано доказів факту оплати грошових коштів за надання будь-яких послуг, оскільки призначення платежу є «переказ власних коштів», не надано пояснень свідків, не надано пояснень осіб, що мали отримати будь-які послуги, не надано належних доказів про отримання будь-якої послуги.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал та надані заперечення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до наступних висновків.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 164 КУпАП встановлено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Підприємницькою може вважатись лише діяльність з виробництва продукції, використання робіт, надання послуг і зайняття торгівлею з метою одержання прибутку. У разі відсутності такої мети немає правових підстав вважати діяльність господарюючого суб`єкта підприємницькою.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" роз`яснено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Згідно частини 1, 2 статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно частини 1 статті 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно частини 1, 2 статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно частини 1 статті 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно статті 1 Закону України "Про підприємництво" підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується наявністю умислу правопорушника, спрямованого на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Разом з тим, суду не надано жодних доказів про те, що ОСОБА_1 займалась господарською діяльністю.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення немає жодних відомостей про те, яким конкретним способом ОСОБА_1 впроваджувала господарську діяльність.

В протоколі про адміністративне правопорушення немає жодних відомостей про те, що діяльність ОСОБА_1 є регулярною, постійною та суттєвою.

В протоколі про адміністративне правопорушення немає жодних відомостей про те, що діяльність ОСОБА_1 спрямована на отримання нею доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Норма статті 164 КУпАП носить бланкетний характер, тому в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на норму спеціального закону, що регламентує ту чи іншу діяльність, яка потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 порушила частину 1 статті 58 Господарського кодексу України, що зафіксовано актом перевірки від 22.11.2024 року №53804/20-40-24-10-07/.

Згідно статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, суд дійшов до висновку, що він не містить конкретної суті вчинення правопорушення.

Окрім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення у графі «відмова особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підпису» зазначено: акт від 22.11.2024 року №10955/20-40-24-10-07/.

Згідно вказаного акту, ОСОБА_1 відмовилась від підписання та отримання акту та протоколу.

Із акту фактичної перевірки вбачається, що посадовими особами ГУ ДПС у Харківській області вказано, що за результатами перевірки складено протокол №54755 від 22.11.2024 року про адміністративне правопорушення, який буде направлено до розгляду у Дзержинський районний суд м. Харкова. Та другий примірник акту направлено поштою.

Матеріали справи не містяться жодних належних та допустимих доказів направлення на адресу ОСОБА_1 будь-яких документів, які було складено під час перевірки: жодних супровідних листів, жодних поштових чеків, які б підтвердили направлення зазначених документів, що є порушенням норм чинного законодавства.

Судом досліджено долучені докази до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: роздруківка листування з мережі «Інстаграм» зі сторінки «tvoyenarodzennya», з якої здійснювалось надання послуг фото та відеозйомки (виходячи зі змісту листування); платіжну інструкцію на суму 1 грн.; квитанцію на здійснення платежу у розмірі 2 500,00 грн.; сертифікат на сімейну фотосесію.

Зі змісту скріншотів листування неможливо встановити дату листування, особи, з якими здійснюється листування. Із вказаного листування неможливо встановити, що власником вказаної сторінки в мережі «Інстаграм» є саме ОСОБА_2 та що остання за допомогою вказаної сторінки здійснює послуги з надання фото та відеозйомки.

Платіжна інструкція №Р24АD1435 від 15.11.2024 року на суму 1 грн. на рахунок ОСОБА_1 свідчить лише про здійснення зазначеного платежу від невідомої особи, оскільки призначенням платежу зазначено «переказ власних коштів».

Окрім цього, із листування в мережі «Інстаграм» вбачається, що невідома особа, я якою велось листування, вказала, що ніяких коштів не перераховувала на рахунок ОСОБА_1 .

Що стосується квитанції №39С9-4КА5-9К09-73В4 від 28.03.2024 року на суму 2 500,00 грн. та сертифікату на сімейну фотосесію (без дати), суд не може встановити походження зазначених доказів: як, яким чином вони були здобуті.

Грошові перекази коштів на рахунок ОСОБА_1 викликають у суду сумніви щодо їх характеру, а саме, що вони дійсно пов`язані з наданням послуг фото та відеозйомки.

А тому суд не вважає, що долучені докази є належними та достатніми доказами вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків, яким ОСОБА_1 могла систематично надавати послуги фото та відеозйомки. До протоколу не додано пояснень таких свідків та оплати за надані послуги, інших необхідних відомостей на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Суд не має права самостійно змінювати або доповнювати фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка (по суті) становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про самостійність, регулярність та тривалість діяльності правопорушника та отримання прибутку, що є важливою ознакою господарської діяльності. Фактично докази провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання відсутні, які необхідні для підтвердження вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно частини 1, 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження в даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, ст.9, ч.1 ст.164, ст.ст.245, 247 - 249, 251, 252, 268, 280, 283 - 285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя: