Справа 362/6840/24
Провадження 3/362/3154/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2024 року місто Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Сухаревої О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт НОМЕР_1 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП,

встановив:

21.09.2024 о 22:47 год у Київській області в смт Глеваха водій ОСОБА_1 в порушення п. 2.1а ПДР керував автомобілем ВАЗ2107 д.н.з. НОМЕР_2 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя), але в порушення вимог п. 2.5 ПДР відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав, підтвердив обставини, викладені у протоколі, пояснив, що знав про обмеження у праві керування, оскільки є заборгованість зі сплати аліментів, а від огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки сенсу проходити огляд не було.

Судом досліджено письмові докази, наявні в матеріалах справи:

- протоколи про адміністративне правопорушення від 21.09.2024, в яких зафіксовано фактичні обставини адміністративних правопорушень та які складено у відповідності до вимог КУпАП та підписано водієм без зауважень;

- акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, у якому відображено ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені у особи та вказано, що огляд не проводився через відмову водія, який підписано свідками та водієм без зауважень з поміткою «З результатами згоден»;

- направлення до медичного закладу з метою огляду, який не проводився через відмову водія та з яким водій ознайомлений під особистий підпис;

- копію постанови державного виконавця від 06.09.2019 стосовно ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів.

- акт відсторонення водія від керування транспортним засобом;

- відеозаписи події адміністративних правопорушень, з яких чітко вбачається та прослуховується всі фактичні обставини скоєних водієм правопорушень, які зафіксовані у протоколах про адміністративні правопорушення та в доданих матеріалах.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання ПДР.

Таким чином, враховуючи застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису, який є безперервним і можливий для відтворення, доданий до протоколу у встановленому законом порядку, вказаний відеозапис суд визнає належним і допустимим доказом у даній справі.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, сама відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Для її наявності підтвердження алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не потрібно.

Згідно пунктів 2,4,6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, якими відповідно до п. 3 цієї інструкції є порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що поліцейським дотримано норми вказаної Інструкції, в нього були наявні підстави вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, але водій відмовився.

Рішенням по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що в діях водія наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому суд вважає за необхідне призначити особі стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В силу ст.40-1 КУпАП з особи необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 23, 33-34, 36, 221, 283-284, 294 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. (Отримувач: Київська обл../м. Київ/21081300. Рахунок №UA0010001. Банк: Казначейство України (ЕАП) . Призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху)

Стягнути з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений особою не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу встановлений у строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя Сухарева О.В.