Справа № 159/2435/24 Провадження №33/802/484/24 Головуючий у 1 інстанції:Чалий А. В.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.04.2024 о 20 год 45 хв ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.1 а ПДР України, повторно протягом року, керував транспортним засобом "RENAULT MASTER", державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі М07 Київ-Ковель-Ягодин, 488 км, при цьому не мав права керування транспортними засобами, посвідчення водія останній не отримував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись із таким рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Вказує, про те, що матеріали справи не містять будь яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Окрім того, зазначає, що в порушення вимог ст. 255 КУпАП, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення посадовими особами на яких покладено обов`язок щодо збирання доказів не долучено до матеріалів справи доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП протягом року. Разом з тим, вважає, що місцевий суд розглянув справу про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.5 ст. 126 КУпАП, з порушенням правил територіальної підсудності. Водночас, звертає увагу на те, що місцевим судом було порушено його право на захист, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які докази про вручення йому судової повістки про дату та час розгляду справи, а телефонограма від 04.06.2024 року, яка міститься в матеріалах справи про його виклик в судове засідання на 13.06.2024 року не може слугувати даними про своєчасне сповіщення особи про місце і час розгляду справи, оскільки він будь якого повідомлення про дату та час розгляду справи не отримував. Більше того, вказує, що місцевий суд застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 34 000 (тридцять чотири тисяч) гривень, яке не відповідає санкції ч.5 ст.126 КУпАП, яка передбачає, що за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою ст. 126 КУпАП тягне за собою зокрема накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Крім того, зазначає, що застосоване до нього судом першої інстанції адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років, є безпідставним, оскільки суд не був вправі застосовувати до нього таке стягнення, оскільки в нього відсутнє посвідчення водія, та він ніколи його не отримував, а отже і не набував права керування транспортними засобами.

Водночас, апелянт у поданій апеляційній скарзі заявив клопотання в якому просить поновити йому строк апеляційного оскарження судового рішення вважаючи, що він прощений з поважних причин.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи телефонограмою (а.с.33) в судове засідання 18.07.2024 року не з`явився, і при цьому жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подавав.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги положення ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає, що справу можливо розглядати у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Перш за все враховуючи доводи апелянта та матеріали справи, вважаю, що йому слід поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки він пропущений з поважних на те причин.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його права на захист, на увагу суду апеляційної інстанції не заслуговують, оскільки в матеріалах справи, наявний протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 417824 від 10 квітня 2024 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відносно нього, відбудеться у Ковельському міськрайонному суді, крім того, у вищевказаному протоколі ОСОБА_1 вказав свій мобільний номер телефону НОМЕР_2 , що підтвердив своїм власноручним підписом (а.с.1). На вищевказаний номер телефону ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся місцевим судом про судові засідання про що свідчать телефонограми, які знаходяться в матеріалах справи. Крім того, ОСОБА_1 будучи повідомленим про них неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи. Крім того, останнім також було подано клопотання про направлення справи про адміністративне правопорушення для розгляду за територіальною підсудністю до Любомльського районного суду Волинської області за місцем вчинення правопорушення, а також після повідомлення останнього телефонограмою від 04.06.2024 року про судове засідання о 11 год. 45 хв. 13.06.2024 року, ОСОБА_1 12.06.2024 року подав клопотання через канцелярію суду про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про судові засідання, зокрема про те, яке відбулося об 11 год. 45 хв. 13.06.2024 року.

З доводами, які викладені в оскаржуваному судовому рішенні, про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 повністю погоджується і апеляційний суд.

Таким чином, жодних порушень права на захист ОСОБА_1 , судом першої інстанції допущено не було.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами статей 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя суду першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Так, диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема даними з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №417824 від 10.04.2024 року (а.с.1); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1670402 від 16.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.3); рапортом роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Петрука Ю. від 10.04.2024 року (а.с.4); довідкою старшого інспектора ВОНС в м. Ковель УПП у Волинській області ДПП старшого лейтенанта поліції Тарана О. від 11.04.2024 року, згідно якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с.5); відеозаписом яким зафіксовано вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (а.с.6).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а саме, що останній внаслідок порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР України, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи на те права, а тому оскаржуване судове рішення в цій частині є законним та мотивованим.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, а саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки судом при накладенні адміністративного стягнення не було враховано наступного.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Постановою КМУ від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» в пункті 2 встановлено, що посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Статтею 24 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення як позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання).

Частиною другою статті 30 КУпАП визначено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Матеріали справи відомостей про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія не містять.

У пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що:«позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала».

З аналізу наведених норм та обставин справи слідує, що ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не був наділений спеціальним правом керування транспортним засобом, а тому останнього неможливо позбавити такого права.

Беручи до уваги сталу судову практику та правову позицію висловлену Верховним Судом України, суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно зі статтею 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2024 року задовольнити частково, а постанову судді першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2024 року в даній справі.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2024 року в даній справі, в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2024 року вказівку: «з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років».

В решті постанову судді в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя

Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк