Провадження № 3-643/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 25.10.2023 року о 00:10 год. в м. Києві на перехресті вул. Ушинського, та бульв. Чоколівський, керував т.з. МАН, д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку т.з. подану проблисковим маячком синього та червоного кольору, не зупинився, чим порушив вимоги п. 3.2 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, судді показав, що зупинився, на законну вимогу про зупинку транспортного засобу подану проблисковими маячками. Поліцейські його не переслідували, однак, одразу забрали посвідчення водія та документи про реєстрацію автомобіля, на прохання повернути не реагували, після чого витащили його з автомобіля.

Суддя вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходить до висновків, які мотивує наступним чином.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. При цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази вчинення порушення.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні пояснення свідків та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показання технічних засобів фото чи відео зйомки під час складання протоколу та виявлення правопорушення, таким чином відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 не зупинився на законну вимогу працівників поліції про зупинку т.з. подану проблисковим маячком синього та червоного кольору. Крім того, в протоколі не зазначено яким чином було зупинено транспортний засіб.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 181 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 251, 252, 247 КУпАП України, ст.. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Агафонов С.А.