Справа №579/1475/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.
Номер провадження 33/816/976/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 27 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 27 серпня 2024 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 23 червня 2024 року о 19 годині 28 хвилин в м.Кролевець по вул. Лесі Українки, керував електромопедом SOK MOTO, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з рота, хитка хода, млява мова). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Кролевецького районного суду Сумської області від 27 серпня 2024 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що у його власності перебуває електровелосипед марки SOK модель TDT1921Z який приводиться в рух як мускульною силою велосипедиста так і електричним двигуном потужністю 650W. На думку апелянта, згідно Правил дорожнього руху, його електровелосипед не є механічним транспортним засобом. Вважав, що відносно нього незаконно складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, йому без належних підстав працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Стверджував, що суд першої інстанції не взяв до уваги його доводів та керувався тим, що належний йому транспортний засіб формально підпадає під ознаки мопеду, при цьому суд належним чином не проаналізував п.п. 1.10, 2.5, 2.6, 2.9 ПДР та не дослідив протокол про адміністративне правопорушення, де вказано потужність його електровелосипеда 650 W. Зазначав, що матеріали справи не містять належного підтвердження того, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Розгляд апеляційної скарги було проведено як без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 так і без його захисника адвоката Розуменка О.Ю., які належним чином повідомлені про дату і час розгляду апеляційної скарги, про що свідчать наявні в справі поштові повідомлення і до суду не з`явились, та клопотань про відкладення не направляли. Тому перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, відео файли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

На думку апеляційного суду, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції правильно встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 23.06.2024 року серії ААД № 779992, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.2).

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 23.06.2024 року, в якому вказані ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 ( різкий запах алкоголю з роту, хитка ходьба, млява мова) (а.с.3);

- відео-файлами, які містяться на DVD-R диску лазерних систем зчитування, з яких вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР, після чого у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 категорично відмовився, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 8).

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5.ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Доводи апелянта про те, що згідно Правил дорожнього руху, його електровелосипед не є механічним транспортним засобом, апеляційний суд визнає безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами, зокрема у частинах першій четвертій статті 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Згідно пункту 1.10 Правил дорожнього руху транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електромопед, і в вузькому - механічний транспортний засіб.

Окрім того, відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» від 24.02.2023 року визначено поняття легкого персонального електричного транспортного засобу - колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину.

ОСОБА_1 керував електромопедом, який відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» відноситься до легких персональних електричних транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 факт керування, за обставин викладених в протоколі не заперечує, вказані обставини також підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи.

Твердження апелянта про те, що відносно нього незаконно складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, йому без належних підстав працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки вказане спростовується дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння і він сам також підтверджує, що знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять належного підтвердження того, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене, враховуючи, що за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з технічних засобів відеозапису працівників поліції.

Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 27 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.